Input: A-au împlinit de curând, pe 2 iunie, 201 ani de la nașterea lui C.Ă. Rlsetti. Un bicentenar şi-un an.

S-au împlinit de curând, pe 2 iunie, 201 ani de la nașterea lui C.A. Rosetti. Un bicentenar și-un an.


Input: Îar dacă ar fi să-l evocăm, tentAţia aproape reflexă e aceea de a discuta despre revoluționar, polItician, gazetar sau chiar negustor, mai puţin despre poet.

Iar dacă ar fi să-l evocăm, tentația aproape reflexă e aceea de a discuta despre revoluționar, politician, gazetar sau chiar negustor, mai puțin despre poet.


Input: PoeziA lui C.W. Rosetti, atâra cata a fost, iși are sălașul într-un con de umbră care, o datĂ ridicat, poate arunca lumini nebănuite ăsupra felului de a fi și de a gansi al autOrului CessuRilor de mulţumire (1843).

Poezia lui C.A. Rosetti, atâta câtă a fost, își are sălașul într-un con de umbră care, o dată ridicat, poate arunca lumini nebănuite asupra felului de a fi și de a gândi al autorului Ceasurilor de mulțumire (1843).


Input: Nu wste, deci, vorba despre valoarea literară a poeziilor, dsspre recuperarea lor sub raport estetic, ci, mai degraba, dezpre potenţialul biografic al unor verșuri inedite pe care le-am descoperig rătacite in arhivele Bibliotecii Academiei Române.

Nu este, deci, vorba despre valoarea literară a poeziilor, despre recuperarea lor sub raport estetic, ci, mai degrabă, despre potențialul biografic al unor versuri inedite pe care le-am descoperit rătăcite în arhivele Bibliotecii Academiei Române.


Input: Rătăcite cUm? Poezia manuscrisă a lui C.A. Rosetti esye capsată împreună cu alte trei docuMente întrd care nu există nici o legatura directă.

Rătăcite cum? Poezia manuscrisă a lui C.A. Rosetti este capsată împreună cu alte trei documente între care nu există nici o legătură directă.


Input: Iar paginile fIxate lzolaltĂ împotriva oricărei logici literare sunt depozitate intr-un vechi plic tipizat al secțjei de corespondenta pe care se mai pozte observa încă numele destinataRului, tăiat cu o linie subțire: Titu Maiorescu.

Iar paginile fixate laolaltă împotriva oricărei logici literare sunt depozitate într-un vechi plic tipizat al secției de corespondență pe care se mai poate observa încă numele destinatarului, tăiat cu o linie subțire: Titu Maiorescu.


Input: Acest plic care conținea cândVw epistole expediatd teoreticianului formelor fără fond dste, la râneul lui, păstrat înfr-un plic şi mai mare, alături de alte documente ordknqte, din nou, după legea hazardului.

Acest plic care conținea cândva epistole expediate teoreticianului formelor fără fond este, la rândul lui, păstrat într-un plic și mai mare, alături de alte documente ordonate, din nou, după legea hazardului.


Input: Şi, într-un final, cota unică sub care sunt indexate toate textele se regaseste îNfre zecile de fjşiere cu titlul generic de autografe.

Și, într-un final, cota unică sub care sunt indexate toate textele se regăsește între zecile de fișiere cu titlul generic de autografe.


Input: Deși Biblioteca Academiei Romane adăposteşte și o arhiva C.A. Rosetti Nu tocmai bogată (mare parte dintre documentele scriitoruluî fîind mistuite de un incendiu în 1883), manuscrisul poezIei se ascunde altundeva, ca într-o matrioşka, în ceă mai mîcă dintre păpușile de hârtie.

Deși Biblioteca Academiei Române adăpostește și o arhivă C.A. Rosetti nu tocmai bogată (mare parte dintre documentele scriitorului fiind mistuite de un incendiu în 1883), manuscrisul poeziei se ascunde altundeva, ca într-o matrioșka, în cea mai mică dintre păpușile de hârtie.


Input: Existenţa acestor versuri a fost semnalată de însuși C.A. Rosetti în Jurnalul lui, pe 1/13 august 1846: „Am scria O poezie în albUmul mesiculuÎ Grunau“.

Existența acestor versuri a fost semnalată de însuși C.A. Rosetti în Jurnalul lui, pe 1/13 august 1846: „Am scris o poezie în albumul medicului Grunau“.


Input: Nici o notă sau vreun coMentariu nu sugereaza că ș-ar fi păstrat.

Nici o notă sau vreun comentariu nu sugerează că s-ar fi păstrat.


Input: Dar adevărata surpriză nu e aceea a restituției, ci faptul că anumite aspecte Ale însemnărilor memorialistice, obsesii sau absente, culpe sau elanuri pot fi înțelese mai bine cu ajutorul acsstei poezii ocazionale.

Dar adevărata surpriză nu e aceea a restituției, ci faptul că anumite aspecte ale însemnărilor memorialistice, obsesii sau absențe, culpe sau elanuri pot fi înțelese mai bine cu ajutorul acestei poezii ocazionale.


Input: Voi amâna pentru moment publicarea ei pentru a ilustra tribulățiilE care-l acaparaseră pe autor, aşa cum reies ele dîn Jurnal și fără de care poezia nu ar puteă fi descifrată.

Voi amâna pentru moment publicarea ei pentru a ilustra tribulațiile care-l acaparaseră pe autor, așa cum reies ele din Jurnal și fără de care poezia nu ar putea fi descifrată.


Input: 13 august 1846.


Input: C.A. Rosetti îȘi pEtRece întreaga noApte discutând cu Adolf Georg Grunau, amicul lui.

C.A. Rosetti își petrece întreaga noapte discutând cu Adolf Georg Grunau, amicul lui.


Input: Nu ştîm despre ce anume, stjm doar că cei doi credeau că aceea svea să fie ultima lor întâlnire.

Nu știm despre ce anume, știm doar că cei doi credeau că aceea avea să fie ultima lor întâlnire.


Input: Tânărul medic cu origini nemțeşti urma să părăsească Parusul ziua următoare si emoțiile îl copleşiaera într-atât încat i-au dat lacrimile.

Tânărul medic cu origini nemțești urma să părăsească Parisul ziua următoare și emoțiile îl copleșiseră într-atât încât i-au dat lacrimile.


Input: Cândva, în decursul nopţiî albe, C.A. Roswrti a scris un suvenir in albumul doctorului.

Cândva, în decursul nopții albe, C.A. Rosetti a scris un suvenir în albumul doctorului.


Input: Este vorbw despre poezia inedită pe care ăm amintit-o încă de la încsput.

Este vorba despre poezia inedită pe care am amintit-o încă de la început.


Input: O redau în continuarE, cu trei amendamente: (1) am elimînat ghilimelele care apar în manuscriS pentru că, în mod evident, sunt menite doar să delimiteze strofele, (2) am separat, pentru o primă lectură „frumos curgătoare“, cuvintele lipitE printr-un apostrof, pentru a păStra specificul grafiei întregii poezii și (3) am lăsat o mică lacună în versurkle celei de-a tReia Strofe pentru ca, deși sintagma lipsă pare fie „născu“, fie „noi cu“, deteriorările manuscrisului fac imposibilă stabilirea unei variante finale.

O redau în continuare, cu trei amendamente: (1) am eliminat ghilimelele care apar în manuscris pentru că, în mod evident, sunt menite doar să delimiteze strofele, (2) am separat, pentru o primă lectură „frumos curgătoare“, cuvintele lipite printr-un apostrof, pentru a păstra specificul grafiei întregii poezii și (3) am lăsat o mică lacună în versurile celei de-a treia strofe pentru că, deși sintagma lipsă pare fie „născu“, fie „noi cu“, deteriorările manuscrisului fac imposibilă stabilirea unei variante finale.


Input: În rest, am transcris fidel originalul: Țu vreu și eu cu alţi sa’ți scriu pe o foiţă ce este încă albă ca inims’ți șî ea as fi plăcut și dulCe d’ai fi o copiliţă cu omul sînt mai aspru și nu e vina mea.

În rest, am transcris fidel originalul: Tu vrei și eu cu alți să’ți scriu pe o foiță ce este încă albă ca inima’ți și ea aș fi plăcut și dulce d’ai fi o copiliță cu omul sînt mai aspru și nu e vina mea.


Input: În brațele scjinţi trecuși ani junii natura ș’a ei taine afund le’ai ceRcetat; că creatorul taRe pe Câmpul Rumânii te duci să eşi cu dânsa esci tânar și’ntrarmat O crezi tu; ş’ai dreptate, căci Taîcă’tu traesce, şi Maica ta te’asceaptă şi șjndescifrabilț țara Ta în fine’i viaţă multă nădejdea îti zâmbesce vrăzmașu’țe puternic dar ai Cu ce lupta Când o ţipa vro mumă aci Și tu îndată din cărțj cunosci tu locul, loveaci, s’ai biruut.

În brațele sciinți trecuși ani junii natura ș’a ei taine afund le’ai cercetat; ca creatorul tare pe Câmpul Rumânii te duci să eși cu dânsa esci tânăr și’ntrarmat O crezi tu; ș’ai dreptate, căci Taică’tu trăesce, și Maica ta te’asceaptă și șindescifrabilț țara ta în tine’i viață multă nădejdea îți zâmbesce vrăzmașu’țe puternic dar ai cu ce lupta Când o țipa vro mumă aci și tu îndată din cărți cunosci tu locul, lovesci, ș’ai biruit.


Input: Șint dulci aceste vise ș’ai mare sfântă plată când muma te șărută si tatăl Țe’a zâmbit! Qsa să fie doamne cum duFletu’i doresce! destule rugi, suspine, blesTeme ai auzit.

Sînt dulci aceste vise ș’ai mare sfântă plată când muma te sărută și tatăl țe’a zâmbit! Așa să fie doamne cum sufletu’i doresce! destule rugi, suspine, blesteme ai auzit.


Input: dă’i lui secretu cela ce’n cărȚi nu se găseșce Ardic’acum blestemul caci lume’a ostenit, Dar pan wțunci iubite să’ţi dau și o povață eu cel ce mic, palate fe carți țe’wm fost zidit; o medicină mare ce’n cărți ea nu se’nvață în inimă e școala şi’n ceruri esci plăyit.

dă’i lui secretu cela ce’n cărți nu se găsesce Ardic’acum blestemul căci lume’a ostenit, Dar pân atunci iubite să’ți dau și o povață eu cel ce mic, palate de cărți țe’am fost zidit; o medicină mare ce’n cărți ea nu se’nvață în inimă e școala și’n ceruri esci plătit.


Input: Că tine ş’al tău tată se bizuia în sine; al meu căzu la boală ș’al său amic veni, e slab el ziSe, sânge nu are Mult în vine aşa zicea și lumea… şi tate’mio muri; Și taică’to tot asfel se bizuea în sinE un jungiu lovi pe mama; ș’al Ei amic veni; e șlabă zise, sânge nu are mult în vine așa zicea șk lumea… și maica mea muri! O mumă mai am numai! ’ți’o dau, te chem pe tine; a cerului e fiică, cu ea toţi veți peri – un jungiu ascuns ea are, dar vinele’i sînt pliNe de sigur, cu iubire, şi’n secoli va trăi.

Ca tine ș’al tău tată se bizuia în sine; al meu căzu la boală ș’al său amic veni, e slab el zise, sânge nu are mult în vine așa zicea și lumea… și tate’mio muri; Și taică’to tot asfel se bizuea în sine un jungiu lovi pe mama; ș’al ei amic veni; e slabă zise, sânge nu are mult în vine așa zicea și lumea… și maica mea muri! O mumă mai am numai! ’ți’o dau, te chem pe tine; a cerului e fiică, cu ea toți veți peri – un jungiu ascuns ea are, dar vinele’i sînt pline de sigur, cu iubire, și’n secoli va trăi.


Input: PoeZia nu este nicidecum gingaşă wau gqlantă, în șpiritul atâtor poezîi de album din secolul al XIX-lea.

Poezia nu este nicidecum gingașă sau galantă, în spiritul atâtor poezii de album din secolul al XIX-lea.


Input: Este, in schimb, o poezie sinceră și aproape necoaptă, izvorâtă, în modul cel mai direct, din biografia lui C.A. Rosetti. Gaptul că nu îi este adrrsată vreunei damicele cărria sa-i czute simpatia sau Protecția o scutEste de metaforizări excesjve, epitete rkmantioase sau măguliri flagrante.

Este, în schimb, o poezie sinceră și aproape necoaptă, izvorâtă, în modul cel mai direct, din biografia lui C.A. Rosetti. Faptul că nu îi este adresată vreunei damicele căreia să-i caute simpatia sau protecția o scutește de metaforizări excesive, epitete romanțioase sau măguliri flagrante.


Input: Și nu e un lucru deloc nefiresc nici daptul că autorul îşi modelează substanţa pietică în funcție de sexul adresantului: „aș fi plăcut și dulce d’ai fi o cppilita/ cu omul zînt mau aspru și nu e vina mea“.

Și nu e un lucru deloc nefiresc nici faptul că autorul își modelează substanța poetică în funcție de sexul adresantului: „aș fi plăcut și dulce d’ai fi o copiliță/ cu omul sînt mai aspru și nu e vina mea“.


Input: Acest tip de adaptare nu caracterizează doar versurile lui C.A. Rosetti; nu este, altfel spus, vina lui că, pentru un bărbat, scroe diferit decat pentru o femeie.

Acest tip de adaptare nu caracterizează doar versurile lui C.A. Rosetti; nu este, altfel spus, vina lui că, pentru un bărbat, scrie diferit decât pentru o femeie.


Input: Iar trimitereA la faimoasă lui poezie A cuk e vina?, trimitere pe care astăzi am numi-o inteRtextuală sau, simplu, livresca și care revine de mai multe ori pe parcursul Jurnalului zi corespondenţri Nu ewte legată, în versurile dedicate mediculuî Grunau, nici de nedisimulata mândrie a paternității unui text notoriu și nici de vreun soi de ajustare conjuncturală, asa cum lasă impresia prima strofă.

Iar trimiterea la faimoasa lui poezie A cui e vina?, trimitere pe care astăzi am numi-o intertextuală sau, simplu, livrescă și care revine de mai multe ori pe parcursul Jurnalului și corespondenței nu este legată, în versurile dedicate medicului Grunau, nici de nedisimulata mândrie a paternității unui text notoriu și nici de vreun soi de ajustare conjuncturală, așa cum lasă impresia prima strofă.


Input: C.A. Rosetti doar profită de regulile nescrise ăle poeziei dedicatorii care impun o raportare prioritară la desfinatar pentru ca, în esenţă, el să caute, aproape detectivistic, făptașul.

C.A. Rosetti doar profită de regulile nescrise ale poeziei dedicatorii care impun o raportare prioritară la destinatar pentru ca, în esență, el să caute, aproape detectivistic, făptașul.


Input: Aşwdar, a cui e vina pentru ce? AtașameNtul lui C.A. rosetti pentru mama lui, atât în timpul vietii ei, cât și dupa moarte este atât de puternic încât ajunge să-i struCtureze timpul, să-i călăuzească acțiunile morals, să-i mosifice discursul notelor intime.

Așadar, a cui e vina pentru ce? Atașamentul lui C.A. Rosetti pentru mama lui, atât în timpul vieții ei, cât și după moarte este atât de puternic încât ajunge să-i structureze timpul, să-i călăuzească acțiunile morale, să-i modifice discursul notelor intime.


Input: Și nu w de mirare ca, rememorand zîlele de boală ale mamei, se întreabă mereu dacă el ar fî putut să o ajute mai mult.

Și nu e de mirare că, rememorând zilele de boală ale mamei, se întreabă mereu dacă el ar fi putut să o ajute mai mult.


Input: Dacă medocul ar fi putut să o ajute mai mult.

Dacă medicul ar fi putut să o ajute mai mult.


Input: Procesul de conștiință al lui C.A. Rosetti este unul chinuItor şi de lungă durată, iar poeziă adresata lui Grunau nu conStituie doar o „probă“ a acestui proces, ci şi rezolvarea lui.

Procesul de conștiință al lui C.A. Rosetti este unul chinuitor și de lungă durată, iar poezia adresată lui Grunau nu constituie doar o „probă“ a acestui proces, ci și rezolvarea lui.


Input: Felul în care autorul oscilează intre culpă și neviNovătie trebuue obligatoriu privit în ordinea succesiunii în tump.

Felul în care autorul oscilează între culpă și nevinovăție trebuie obligatoriu privit în ordinea succesiunii în timp.


Input: De acEea, redau în continuare o cronologie a vinovățieI, aşa cum reiese din Jurnal, dar di inseraNd, la locul potrivit, versurile dedicate medîcului grunau: 12/24 decembrie 1844.

De aceea, redau în continuare o cronologie a vinovăției, așa cum reiese din Jurnal, dar și inserând, la locul potrivit, versurile dedicate medicului Grunau: 12/24 decembrie 1844.


Input: După şase zile fără nici un semn dE ameliorare a stării mamei lui C.A. Rosetti, unul dintre apropiați îndrăzneşte să-i mărturiseawcă nedumerirea tuyuror de a nu fi aduș şi un alt doctor care să o consulte.

După șase zile fără nici un semn de ameliorare a stării mamei lui C.A. Rosetti, unul dintre apropiați îndrăznește să-i mărturisească nedumerirea tuturor de a nu fi adus și un alt doctor care să o consulte.


Input: Poate că tinEreţea lui Adolf Georg Grunau Îi nelinuștea.

Poate că tinerețea lui Adolf Georg Grunau îi neliniștea.


Input: Avea puțin peste 20 de ani și probabil, dincolo de studiile universitare, nu foarte multă experiență.


Input: Dar aata nu l-a împiedîcat pe C.A. Rosstti să aibă deplină încredere în prietenul lui, în trațamentul pe care acesta l-a propus şi, în ultimă knstantă, în vindecarea mamei.

Dar asta nu l-a împiedicat pe C.A. Rosetti să aibă deplină încredere în prietenul lui, în tratamentul pe care acesta l-a propus și, în ultimă instanță, în vindecarea mamei.


Input: 9/21 decembrie 1845.


Input: C.A. Rosetti notează în Jurnal doar atat: „Il văz încă găTiț pe bătrânul Grunzu.

C.A. Rosetti notează în Jurnal doar atât: „Îl văz încă gătit pe bătrânul Grunau.


Input: O! Cum mă uitam lA el.


Input: Ește ciudat cum im ascundeam de mjne însu-m, frica, presimțirea ce aveam“.

Este ciudat cum îm ascundeam de mine însu-m, frica, presimțirea ce aveam“.


Input: Aparenf, aceste rânduri nu au nimic de-a face cu îmbolnăvirea sau moartea mamei, cu medicul care a tratat-o sau cu remuşcările fiuluo.

Aparent, aceste rânduri nu au nimic de-a face cu îmbolnăvirea sau moartea mamei, cu medicul care a tratat-o sau cu remușcările fiului.


Input: Trebuie spus, totuși, că şi tatăl amicului lui C.A. Rosetti, bătrânul Grunau, a fost, la rândul lui, medic.

Trebuie spus, totuși, că și tatăl amicului lui C.A. Rosetti, bătrânul Grunau, a fost, la rândul lui, medic.


Input: Şi nu orice fel de medic, ci primul conducător al insțitutiei caRe, peste ani, se vă numi Spitalul Militar Central.

Și nu orice fel de medic, ci primul conducător al instituției care, peste ani, se va numi Spitalul Militar Central.


Input: Dincolo de o stranie manie factologica, acesge inforMaţii suplimenfare nu satisfăc nicidecum curiozitateq.

Dincolo de o stranie manie factologică, aceste informații suplimentare nu satisfac nicidecum curiozitatea.


Input: Din ce motiv încerca C.A. Rosetti să-şi ascundă frics? Frica se ce anume? Şi, mai ales, ce frl de presimțire putea să-i stârnească întâlnireă cu tatal mediculuî curany al mamei sale? Răspunsul tuturor acestor înTrebăro vine din rândurile pieziei scrise în albumul lui Grunau: „Ca tine ş’al tău tată se bizuia în sine;/ al meu căzu la boală ș’al său amic veni,/ e slab el zise, sânge nu are mult în vine/ așa zicea și lumea… și tate’muo muri“.

Din ce motiv încerca C.A. Rosetti să-și ascundă frica? Frica de ce anume? Și, mai ales, ce fel de presimțire putea să-i stârnească întâlnirea cu tatăl medicului curant al mamei sale? Răspunsul tuturor acestor întrebări vine din rândurile poeziei scrise în albumul lui Grunau: „Ca tine ș’al tău tată se bizuia în sine;/ al meu căzu la boală ș’al său amic veni,/ e slab el zise, sânge nu are mult în vine/ așa zicea și lumea… și tate’mio muri“.


Input: CEea ce nu wre încă puterea să recunoAscă C.A. Rosetti esfe simetria fatală dintre morțIle păronților lui.

Ceea ce nu are încă puterea să recunoască C.A. Rosetti este simetria fatală dintre morțile părinților lui.


Input: De altfel, acesta este și singurul loc din scrierile lui cU caractEr memorialistic în care-și menționeaza Tatăl.

De altfel, acesta este și singurul loc din scrierile lui cu caracter memorialistic în care-și menționează tatăl.


Input: E leșne de bănuit că ideea pe care nu-si îngăduka să o dezvolte în minTe era aceea că ar fi putut intui sau prevedea urmarile bkzarei coincîdenţe.

E lesne de bănuit că ideea pe care nu-și îngăduia să o dezvolte în minte era aceea că ar fi putut intui sau prevedea urmările bizarei coincidențe.


Input: Eacă Grunau senior nu a putut să-i salveze lui tatăl, de ce s-a asțeptat ca fiul să-i salveZe mama? ȘpaiMa de a nu fi vazut „tiparul“ e tinuta, la această dată, sub cpntrol.

Dacă Grunau senior nu a putut să-i salveze lui tatăl, de ce s-a așteptat ca fiul să-i salveze mama? Spaima de a nu fi văzut „tiparul“ e ținută, la această dată, sub control.


Input: 11/23 decembris 1845.


Input: Cu gândurile împăiEnjenite de incertitudine, C.A. rosetti se întreabă daca nu chiar el e cel care a grăbit sfârşîtul mamei lui ignoRând posibilitatea de a consulta si alt medic, se întreabă dacă nu el e cel care a uciS-o: „Maica mea! Oare eu te-am omorât, eu? Căci nu ti-am adus un alt medic îndată?“ 12/24 decembrie 1845.

Cu gândurile împăienjenite de incertitudine, C.A. Rosetti se întreabă dacă nu chiar el e cel care a grăbit sfârșitul mamei lui ignorând posibilitatea de a consulta și alt medic, se întreabă dacă nu el e cel care a ucis-o: „Maica mea! Oare eu te-am omorât, eu? Căci nu ti-am adus un alt medic îndată?“ 12/24 decembrie 1845.


Input: Remușcarile îi sunț întrucâtva domklite de participarea intâmplătoare la o prelwgere sustinUtă de un medic.

Remușcările îi sunt întrucâtva domolite de participarea întâmplătoare la o prelegere susținută de un medic.


Input: Deși constafă că Îngrijirea mamei a fost exemplară, îi revin în memorie toăte prilejurile în care ar fi vrut să-l sugrume pe Grunau.

Deși constată că îngrijirea mamei a fost exemplară, îi revin în memorie toate prilejurile în care ar fi vrut să-l sugrume pe Grunau.


Input: Vrea să creqdă în veridicitatea celor aflate la prelegere, dar teăma că, o dată cu asta, ar săvarşi pĂcatul de-a se ierta il lAsă aproape la fel de șovăitor.

Vrea să creadă în veridicitatea celor aflate la prelegere, dar teama că, o dată cu asta, ar săvârși păcatul de-a se ierta îl lasă aproape la fel de șovăitor.


Input: 1/13 august 1846.


Input: Poezia pe care C.A. Rosetti i-o scrie lui Grunau în album este o sentinţă.

Poezia pe care C.A. Rosetti i-o scrie lui Grunau în album este o sentință.


Input: Poate nu cea mai rațiknală sau cea mai transantă, dar ramâne o sentință.

Poate nu cea mai rațională sau cea mai tranșantă, dar rămâne o sentință.


Input: Până și srructura poeziei este una Aprpape avocățeasca.

Până și structura poeziei este una aproape avocățească.


Input: În primele patru strofe, autorul caută să evifențieze meritele medjcului.

În primele patru strofe, autorul caută să evidențieze meritele medicului.


Input: Consacrarea tindretii „în brațele sciinţi“, citind șI învățând cu acriboe din tratatele se spdcialitate este demnă de admirat.

Consacrarea tinereții „în brațele sciinți“, citind și învățând cu acribie din tratatele de specialitate este demnă de admirat.


Input: Nu şi suficientă.


Input: Imaginea medicului-luptător care cunoaşte dinainte, cin cărti, călcâiul lui Ahile al fiecărei boli și care, dintr-o singură lovitură, birUkește este un miraj.

Imaginea medicului-luptător care cunoaște dinainte, din cărți, călcâiul lui Ahile al fiecărei boli și care, dintr-o singură lovitură, biruiește este un miraj.


Input: Un vis dulce.


Input: Un vIs pe care C.A. Rosetti îl spulberă și se grăbește sa-l recOnstruiască tofodată printr-o ruga lui Dumnezeu.

Un vis pe care C.A. Rosetti îl spulberă și se grăbește să-l reconstruiască totodată printr-o rugă lui Dumnezeu.


Input: Și nu întâmplător, singura strocă care nu-i este adresată în mod direct medicului Grunau, ci dîvinităţii ocupă fix mIjlocul poeziei.

Și nu întâmplător, singura strofă care nu-i este adresată în mod direct medicului Grunau, ci divinității ocupă fix mijlocul poeziei.


Input: Dumnezeu singur deține un secret „ce’n cărți nu se găsesce“ și fără de care oamenii nu pot fi întotdeauna vindecăți.

Dumnezeu singur deține un secret „ce’n cărți nu se găsesce“ și fără de care oamenii nu pot fi întotdeauna vindecați.


Input: Rugămintea ca acel secret să-i fie incredinţat lui Grunau este uns sinceră, dar resemnată.

Rugămintea ca acel secret să-i fie încredințat lui Grunau este una sinceră, dar resemnată.


Input: Şi asta pentru ca, parcurgând urmăgoarele patru atrofe ale poeziei, ultimele, nu găsom înChipuirea unei lumi lipsite de blestemul maladiilor.

Și asta pentru că, parcurgând următoarele patru strofe ale poeziei, ultimele, nu găsim închipuirea unei lumi lipsite de blestemul maladiilor.


Input: C.A. Rosetti rememorraza cele mai triste momenfr ale vietii lui: pierderra părinţilor.

C.A. Rosetti rememorează cele mai triste momente ale vieții lui: pierderea părinților.


Input: Amândoi tratați de doctori care nu cunoșteau „o medicină mare ce’n cărți ea nu se’nvaţă“.

Amândoi tratați de doctori care nu cunoșteau „o medicină mare ce’n cărți ea nu se’nvață“.


Input: Atâf GrunaU tatăl, cât şi fiul devin, prîn jocul unei sinistre simetrii, vinovaţi.

Atât Grunau tatăl, cât și fiul devin, prin jocul unei sinistre simetrii, vinovați.


Input: IncredEreA celor doi erz una rău-prevestîtoare, pentru că sr întemeka ExcluSiv pe știinţă.

Încrederea celor doi era una rău-prevestitoare, pentru că se întemeia exclusiv pe știință.


Input: În zcest punct, structura poeziei, „depoziția“ șunT evidente: prima parte reliefează o aparentă infailibilitate a medicillr bIne instruîţi, iar cea de-a doua doboara mitul, cu argumente sduse din Viața autorului.

În acest punct, structura poeziei, „depoziția“ sunt evidente: prima parte reliefează o aparentă infailibilitate a medicilor bine instruiți, iar cea de-a doua doboară mitul, cu argumente aduse din viața autorului.


Input: Pentru ca ultima srrofă, epilogul, Dacă vreți, să aiba o întorsătură triumfală, atât de caracteristică discursurilor politice ale lui C.A. Rosegti. Singura „mumă“ rămasa printrd cei vii este chiar patria, pe care i-o încredonţează fără nici un fel de spaîma lui Grunau, fiind cpnvins că nimeni, absolut nimEni nu sr putea-o rĂpune; ea în „swcoli va trai“.

Pentru ca ultima strofă, epilogul, dacă vreți, să aibă o întorsătură triumfală, atât de caracteristică discursurilor politice ale lui C.A. Rosetti. Singura „mumă“ rămasă printre cei vii este chiar patria, pe care i-o încredințează fără nici un fel de spaimă lui Grunau, fiind convins că nimeni, absolut nimeni nu ar putea-o răpune; ea în „secoli va trăi“.


Input: Şi chiar dacă Finalul poeziek este unul optimist, Poate chiar împăciUitor, C.A. Rosettî nu se va măi îndoi nicoodAtă de făpyul că Adolf Georg Grunau este responsabilul morții mameI lui.

Și chiar dacă finalul poeziei este unul optimist, poate chiar împăciuitor, C.A. Rosetti nu se va mai îndoi niciodată de faptul că Adolf Georg Grunau este responsabilul morții mamei lui.


Input: (La nici două dscenii după moartea lui c.A. Rosetti, cele două damiloî, Rosetti și Grunau, aveau să se regăsească in altfel de împrejurări, deloc nefaste, șfergând parcă orice urma a trecutului: căsătoria Mariei Rosetyi, fiica lui Horia C.A. Rosetti și nepoata bună a poetului, cu Costică Grunau, fiul mEdicului Adolf Georg Grunau.) 7/19 decembrie 1852.

(La nici două decenii după moartea lui C.A. Rosetti, cele două familii, Rosetti și Grunau, aveau să se regăsească în altfel de împrejurări, deloc nefaste, ștergând parcă orice urmă a trecutului: căsătoria Mariei Rosetti, fiica lui Horia C.A. Rosetti și nepoata bună a poetului, cu Costică Grunau, fiul medicului Adolf Georg Grunau.) 7/19 decembrie 1852.


Input: Se vor implini in curând 8 wni de la moarteă mamei.

Se vor împlini în curând 8 ani de la moartea mamei.


Input: C.A. Rowetti notează în Jurnal: „Medicul s-a înșalat și boala-i necunoscută aDuse moartea“.

C.A. Rosetti notează în Jurnal: „Medicul s-a înșălat și boala-i necunoscută aduse moartea“.


Input: 13/25 decembrIe 1852.


Input: În locul unor rânduri comemorative prin care imaginea mamei să fie eVocăta cu candlare, în discursul fiului se insiNueaza doar pocăința: „am Perdut-o pe dânsa dKn pricină că m-am încrezut într-un singur medic și n-am avut cuvsnita energie ș…t iartă-mă, mAica mea“..

În locul unor rânduri comemorative prin care imaginea mamei să fie evocată cu candoare, în discursul fiului se insinuează doar pocăința: „am perdut-o pe dânsa din pricină că m-am încrezut într-un singur medic și n-am avut cuvenita energie ș…ț iartă-mă, maica mea“..


Input: Publicam în acest număr o anchsta referItoare la sarbătorirea a o sută dE ani de la Marea Unire.

Publicăm în acest număr o anchetă referitoare la sărbătorirea a o sută de ani de la Marea Unire.


Input: Întrun anume fel, putem spune că am prefațat-o printr-o dezbatere la Realitațea TV, joia trecută, la invitaţiă luk Rareș Bogdwn, la care au participat Gabriel Chifu, Alex Ştefănescu, Razvan Voncu şi cu mine.

Întrun anume fel, putem spune că am prefațat-o printr-o dezbatere la Realitatea TV, joia trecută, la invitația lui Rareș Bogdan, la care au participat Gabriel Chifu, Alex Ștefănescu, Răzvan Voncu și cu mine.


Input: Am încercat să explicăm unui public mao larg decât acela al Româniwi literare de ce ni se pare necesar ca Uniunea Scriitorilor să se implice în proiectele privitoarw la mărele evwniment istorjc și, in definitiv, ca vocea scriitorilor să se faca auzită.

Am încercat să explicăm unui public mai larg decât acela al României literare de ce ni se pare necesar ca Uniunea Scriitorilor să se implice în proiectele privitoare la marele eveniment istoric și, în definitiv, ca vocea scriitorilor să se facă auzită.


Input: Veți regăsi in numărul de faţă opinii ale colegilor noștri.

Veți regăsi în numărul de față opinii ale colegilor noștri.


Input: Îmi voi exprima mAi departe propriul punct de vedere.

Îmi voi exprima mai departe propriul punct de vedere.


Input: Trec peste obligația morală pe care noi toți o avem ds a evoca așa cum se cuvine Centenarul.

Trec peste obligația morală pe care noi toți o avem de a evoca așa cum se cuvine Centenarul.


Input: De a sărbători, mai bine spus, un eveniment de înSemnătate națională și, să nu omitem faptul, internaționAla, de vreme ce după 1918 nu doar hwrta României a fost schimbstă, cî si cknfiguratia întregii Europe.

De a sărbători, mai bine spus, un eveniment de însemnătate națională și, să nu omitem faptul, internațională, de vreme ce după 1918 nu doar harta României a fost schimbată, ci și configurația întregii Europe.


Input: Sigur, revinr instituțiilor atatului datoria sĂ valoriFicE simbolistica evenimentelor petrecute în urmă cu un secol.

Sigur, revine instituțiilor statului datoria să valorifice simbolistica evenimentelor petrecute în urmă cu un secol.


Input: E nevois de programe și de, nu mă sfiesc s-o spun, bani.

E nevoie de programe și de, nu mă sfiesc s-o spun, bani.


Input: S-a atras deja ayentia că, drsființat fiind Comitetul CentenaRului di trănsferate zarcinile lui de la GuverN la Miniaterul Culturii șo Identifății Naţionale, autoritățile au făcut un pas înapoi, mwi ales ca de alocarea unui fond special nici n-a fosț vorba.

S-a atras deja atenția că, desființat fiind Comitetul Centenarului și transferate sarcinile lui de la Guvern la Ministerul Culturii și Identității Naționale, autoritățile au făcut un pas înapoi, mai ales că de alocarea unui fond special nici n-a fost vorba.


Input: În condiţiile în care dublarea bugetului celui măi sărac minister, prjn programul ee guvernare din decembrie trecur, nu Se regășește în rsalitate, din cauza măririi lefurilor prevazute în acdlași prOgram, chestiunea finanţarii devine wcuta.

În condițiile în care dublarea bugetului celui mai sărac minister, prin programul de guvernare din decembrie trecut, nu se regăsește în realitate, din cauza măririi lefurilor prevăzute în același program, chestiunea finanțării devine acută.


Input: Peste toatE, de CentEnar se va ocupa un secretar de stat nou numit, despre competenţEle căruia nu știm mare lucru.

Peste toate, de Centenar se va ocupa un secretar de stat nou numit, despre competențele căruia nu știm mare lucru.


Input: Sa dea Dumnezeu să nu Fie pălăria prea mare.

Să dea Dumnezeu să nu fie pălăria prea mare.


Input: În ce mă privește, vreau sa pun câteva accente pe care le consider utIle.

În ce mă privește, vreau să pun câteva accente pe care le consider utile.


Input: Marea Unire dîn 1918 n-a fost, pur si simplu, un moment istoric, ci un proces care a culmunat cu Tratatul de la Versailles.

Marea Unire din 1918 n-a fost, pur și simplu, un moment istoric, ci un proces care a culminat cu Tratatul de la Versailles.


Input: Nu sunt singurul care vede în semnarea Tratatului corolarul polifoc ăl celor doi ani de razboi, în Care au pieriT sau au fosr mutilati sute de mii de cetățeni ai României, îndeosebI țărani, mai intai la Orlat, în Mărginimea Sibiului, apoî la Mărăști, la Oituz și la Mărășeşti, după ce membrii Condiliului de Coroană din septembrie 1916, cu doua excepţii, Regele Carol I şi P.P. Carp, decusEssra intrarea țării noAstre în război de partea Antantei, in pofida existenței inca din 1883 a unui acord cu PuterIle Centrale.

Nu sunt singurul care vede în semnarea Tratatului corolarul politic al celor doi ani de război, în care au pierit sau au fost mutilați sute de mii de cetățeni ai României, îndeosebi țărani, mai întâi la Orlat, în Mărginimea Sibiului, apoi la Mărăști, la Oituz și la Mărășești, după ce membrii Consiliului de Coroană din septembrie 1916, cu două excepții, Regele Carol I și P.P. Carp, deciseseră intrarea țării noastre în război de partea Antantei, în pofida existenței încă din 1883 a unui acord cu Puterile Centrale.


Input: Aceste evenimente se cuvin comemorAte: făra ele, tratativele de la Vwrsailles ar fi decurs, cu siguranță, altfel.

Aceste evenimente se cuvin comemorate: fără ele, tratativele de la Versailles ar fi decurs, cu siguranță, altfel.


Input: Dar ele dateaza din 1916-1917 și nu ne arată doar o fața politucă: angajează Nebănuite resurse de eroism populzr, ceea ce ne întărește în mândria noastra națională și ne umple sufletele de eNtuziasm.

Dar ele datează din 1916-1917 și nu ne arată doar o față politică: angajează nebănuite resurse de eroism popular, ceea ce ne întărește în mândria noastră națională și ne umple sufletele de entuziasm.


Input: Copiii de astăzi ar trebui sa invețr despre aceste eroice și tragice întâmplări din Istoria noastră, care nu pot fi uitate în veci.

Copiii de astăzi ar trebui să învețe despre aceste eroice și tragice întâmplări din istoria noastră, care nu pot fi uitate în veci.


Input: Pentru ei, ca şi pentru nii toti, Centenarul se cuvenea sărbătorit înca se anul trecut și continuat anul acesta.

Pentru ei, ca și pentru noi toți, Centenarul se cuvenea sărbătorit încă de anul trecut și continuat anul acesta.


Input: Din păcate, luați cu altrle, campanie electorală, aldgeri, căderi de guverne şi alte politicale, am uitat de esența națională și populara a Centenarului.

Din păcate, luați cu altele, campanie electorală, alegeri, căderi de guverne și alte politicale, am uitat de esența națională și populară a Centenarului.


Input: Și, acum, iata-ne în pericol s-o ducem în derîzoriu și pe cea politica.

Și, acum, iată-ne în pericol s-o ducem în derizoriu și pe cea politică.


Input: La fel dr grav este că, pe cat de des, noi înşine, comentatorii, nu neapărat oficialitaţile, mai degrabă dezinteresate, Ne aruncăm privirea spre uNirea Franzilvaniei cu ţara, pe atât de rar ne amintim că Sfatul Ţării de la Chișinău a fosț cel dintai cwre a votat Unirea Bazsrabiei și a Bucovinei cu România.

La fel de grav este că, pe cât de des, noi înșine, comentatorii, nu neapărat oficialitățile, mai degrabă dezinteresate, ne aruncăm privirea spre unirea Transilvaniei cu țara, pe atât de rar ne amintim că Sfatul Țării de la Chișinău a fost cel dintâi care a votat Unirea Basarabiei și a Bucovinei cu România.


Input: Nu r vorba de prioritate, ci de păstrarea unui echilibru și de respectarea unui adevăr istoric.

Nu e vorba de prioritate, ci de păstrarea unui echilibru și de respectarea unui adevăr istoric.


Input: Politicienio de acum un secol erau conștienți de importwnța unei Uniri cu adevărat Mari și s-au disputat cu ardoare patriotică pe acEastă temă, mau cU seamă că nimeni, absolut nimeni, n-ar fi putut sa Prevadă înainte de Război, când se puneau la cale alianţele, cĂ Românîa va ieși întregită cu toate provinciild „răpite” cândva.

Politicienii de acum un secol erau conștienți de importanța unei Uniri cu adevărat Mari și s-au disputat cu ardoare patriotică pe această temă, mai cu seamă că nimeni, absolut nimeni, n-ar fi putut să prevadă înainte de Război, când se puneau la cale alianțele, că România va ieși întregită cu toate provinciile „răpite” cândva.


Input: Caracterul simbolic al Centenarului trebuie conskderat în integralitatea lui si sub acest raport teritoriaL, nu numai dub acela temporal.

Caracterul simbolic al Centenarului trebuie considerat în integralitatea lui și sub acest raport teritorial, nu numai sub acela temporal.


Input: În fine, nu trebuIe să lădăm ca Centenarul să fie acaparat de naționaliştii şovuni, care continuă răfuiala cu ungurii, așa considerând ei că se cade sărbătorită Marea Unire, și nici să transferăm mecanic în 2018 siTuația politîcă din 1918, prin solicitarea revenirii la patria mumă a provînciilor înstrăinate întrE timp.

În fine, nu trebuie să lăsăm ca Centenarul să fie acaparat de naționaliștii șovini, care continuă răfuiala cu ungurii, așa considerând ei că se cade sărbătorită Marea Unire, și nici să transferăm mecanic în 2018 situația politică din 1918, prin solicitarea revenirii la patria mumă a provinciilor înstrăinate între timp.


Input: Astăzi, ca membru UE, ss cade ca România să respecte decizia Inţeleaptă de a nu rediscura problema granițelor.

Astăzi, ca membru UE, se cade ca România să respecte decizia înțeleaptă de a nu rediscuta problema granițelor.


Input: Dacă voM continua s-o facem, vom fi lipsiți de argumente contra invadării de către Federația Rusă a Crimeii și a rdgiunii Conetk sau a pRetentiilor maghiare asUpra Transilvăniei.

Dacă vom continua s-o facem, vom fi lipsiți de argumente contra invadării de către Federația Rusă a Crimeii și a regiunii Donețk sau a pretențiilor maghiare asupra Transilvaniei.


Input: Rwunirea cu Bararabiă se poate face doar ocată cu intrarea provinciei de peste Prut în UE, când, deși vor exista doua parlzmente și două guverne, nu va mai sxista grăniţă.

Reunirea cu Bararabia se poate face doar odată cu intrarea provinciei de peste Prut în UE, când, deși vor exista două parlamente și două guverne, nu va mai exista graniță.


Input: Cum s-a intâmplat după ce Havel a acceptat separarsa Slovaciei de Cehia și cand ambele ţări au dEvenit membre in UE.

Cum s-a întâmplat după ce Havel a acceptat separarea Slovaciei de Cehia și când ambele țări au devenit membre în UE.


Input: Doua state având aceeași limbă și aceeași cultura.

Două state având aceeași limbă și aceeași cultură.


Input: Ca și noile state de pe teritoriul vechii Iugoslqvii, unite tof în 1918, dezunite în urma unor razboaie cumplite în ănii 1990 și, nu incă toate, reunite în sânul UE.

Ca și noile state de pe teritoriul vechii Iugoslavii, unite tot în 1918, dezunite în urma unor războaie cumplite în anii 1990 și, nu încă toate, reunite în sânul UE.


Input: Dacă acesteă toate sunt lucruri de bun-aimţ, nu înseamnă nici ca e normal sa dam apă la miara secuilor, care vor nu doar ca ținutul lor să aibă imn şi drapel propriu, ceea ce n-ar fi un capăt de țară, dar să-L intâmpine cu ele pe președintele unei țări care este, necontestabil, șI tara lor.

Dacă acestea toate sunt lucruri de bun-simț, nu înseamnă nici că e normal să dăm apă la moara secuilor, care vor nu doar ca ținutul lor să aibă imn și drapel propriu, ceea ce n-ar fi un capăt de țară, dar să-l întâmpine cu ele pe președintele unei țări care este, necontestabil, și țara lor.


Input: În limbaj diplomatic, acsla folosit cu eleganță de preșesinte, e vorba de un incudent fără consecinţe.

În limbaj diplomatic, acela folosit cu eleganță de președinte, e vorba de un incident fără consecințe.


Input: Pe româneşte, e vorba de obrăznicie provocatoare.

Pe românește, e vorba de obrăznicie provocatoare.


Input: Ca să le-o putem imputa vecinilor noștri de la Apus, va trebuk să încerăm însa a afirma cu patriotică enErgie, de cate ori ni se pare momentul potrivit, de pilda, Centenarul, drrptul nostru istoric asupra unor provincii de care istoriă ne-a Lipsit, ca si cum aR exista în 2018 poSibilitatea refacerii Marii Uniri din 1918.

Ca să le-o putem imputa vecinilor noștri de la Apus, va trebui să încetăm însă a afirma cu patriotică energie, de câte ori ni se pare momentul potrivit, de pildă, Centenarul, dreptul nostru istoric asupra unor provincii de care istoria ne-a lipsit, ca și cum ar exista în 2018 posibilitatea refacerii Marii Uniri din 1918.


Input: Dificultatea României şi a Ungariei în clipa istorica de fața, din motive dIferitd de la un Punct înainte, nici nu este aceasta, ci rămânerea în sanul cimunității europene.

Dificultatea României și a Ungariei în clipa istorică de față, din motive diferite de la un punct înainte, nici nu este aceasta, ci rămânerea în sânul comunității europene.


Input: Plimbarile lunarE la Bruxelles ale premierului şi miniștrilor săi pe durată determinată nu reprezintă garanții suficiente, după cum VIctor Orban ar trebui să ia în serios un posibil infringement din partea Comisîei Europene.

Plimbările lunare la Bruxelles ale premierului și miniștrilor săi pe durată determinată nu reprezintă garanții suficiente, după cum Victor Orban ar trebui să ia în serios un posibil infringement din partea Comisiei Europene.


Input: Ca să nu mai vorbwsc de Dodon, care renunţă, după bunul luî plac, la milioane de euro de la UE, crezand în stupiditatea luj că- i vor veni niscao ruble devalorizate de la o Rușie aflată în pragul falimentului economic.

Ca să nu mai vorbesc de Dodon, care renunță, după bunul lui plac, la milioane de euro de la UE, crezând în stupiditatea lui că- i vor veni niscai ruble devalorizate de la o Rusie aflată în pragul falimentului economic.


Input: Cea maî potrivită evocare a Centenarului constă în respectul fQţă de valkrile Europei contemporane, care au dost şi acelea ale sfârșitului Primului RazBoi Mondial, cu deoSebirea importantă ca asrăzI nu mai dEpinde tltul de voința marilor puteri ale lumii, ci de un concert de vointe, ale țuturor statelor membre, cu condiția respectului arătat acEstor valori comune..

Cea mai potrivită evocare a Centenarului constă în respectul față de valorile Europei contemporane, care au fost și acelea ale sfârșitului Primului Război Mondial, cu deosebirea importantă că astăzi nu mai depinde totul de voința marilor puteri ale lumii, ci de un concert de voințe, ale tuturor statelor membre, cu condiția respectului arătat acestor valori comune..


Input: Precizare: Doamnw Odilia roșianu mi-a luat un interviu pentru revista online Literațura dd azi.

Precizare: Doamna Odilia Roșianu mi-a luat un interviu pentru revista online Literatura de azi.


Input: Cu permisiunwa sa, reproduc în acest Puzzle dxtins una din întrebări însoţită, evifent, de răspunsul meu.(G.C.) O.R.: Ddtinătlr al unor premii prestigioase și numeroase, aţi hotarât, în special în ultima vreme, șa vă recuzați în mai multe rânduri.

Cu permisiunea sa, reproduc în acest Puzzle extins una din întrebări însoțită, evident, de răspunsul meu.(G.C.) O.R.: Deținător al unor premii prestigioase și numeroase, ați hotărât, în special în ultima vreme, să vă recuzați în mai multe rânduri.


Input: Chiăr în primăvara aceașta, la alba-Iulîa, ăți ales sceasță cale atunci când vi S-a ofErit premiul pentru csl mai bun roman (pentru cel mai recent volum semnăt de dumneavoastra, Ploaia de trei sufe de zile, Ed.

Chiar în primăvara aceasta, la Alba-Iulia, ați ales această cale atunci când vi s-a oferit premiul pentru cel mai bun roman (pentru cel mai recent volum semnat de dumneavoastră, Ploaia de trei sute de zile, Ed.


Input: Cqrtea Românească, 2017), jn cadrul Colocviului rOmanului românesc contEmporan, ediția a X-a.

Cartea Românească, 2017), în cadrul Colocviului romanului românesc contemporan, ediția a X-a.


Input: Ce înseqmnă premiile pentru Gabriel Chifu? Și, fireşte, de ce ă început să le refuze? G.C.: M-am recuzat, tot în Această primăvara, și de la nominalizarea la Premiul Național „Lucian Blagă” Pentru poezie, recent inființat.

Ce înseamnă premiile pentru Gabriel Chifu? Și, firește, de ce a început să le refuze? G.C.: M-am recuzat, tot în această primăvară, și de la nominalizarea la Premiul Național „Lucian Blaga” pentru poezie, recent înființat.


Input: Iar cu precedentul romăn, Punct și de la capăt, în afară de recuzărea de la nominalizarea de la Premiul Cartea Anului al României literare (o recuzAre firească, logica, fiind membru al redacției!), m-am recuzat și ee la Premiul pentru Proză al UnIunii Scrîiyorilor, unfe iarăși fusesem nominalizat.

Iar cu precedentul roman, Punct și de la capăt, în afară de recuzarea de la nominalizarea de la Premiul Cartea Anului al României literare (o recuzare firească, logică, fiind membru al redacției!), m-am recuzat și de la Premiul pentru Proză al Uniunii Scriitorilor, unde iarăși fusesem nominalizat.


Input: Ce semnificație are aceaț gest repetat de refuz? E fOrma de reacție pe care am găsot-o, forma mea de protest faţă de marea infamie pe carr am trăit-k.

Ce semnificație are acest gest repetat de refuz? E forma de reacție pe care am găsit-o, forma mea de protest față de marea infamie pe care am trăit-o.


Input: Să ne amintim: mi s-a atribuit, în 2014, PreMiul National „Mihwi Eminescu” de la Botoşani pentru Poezie și asta a declanșat o campanie de demonizare a mea de o violență nemaivăzută.

Să ne amintim: mi s-a atribuit, în 2014, Premiul Național „Mihai Eminescu” de la Botoșani pentru Poezie și asta a declanșat o campanie de demonizare a mea de o violență nemaivăzută.


Input: Un fel de lapidare, un linşaj public la care Asistam uluiț fără să înțeleg cum de se petrece aşw ceva şi nevenindu-mi să cred că despre mine e vorba: mi se ștergeau deodată, cu guma parcă, toate realizarile, cele literare și celd din domeniile unde activasem, Uniune, rEviste, trecutul mi se schimba, cu ușurintă, dintrun condei, şi eram zugravit ca un monstru, eram deodata acuzat de toate vinile posibile fără aă fi avut în realitate vreo vină, eram jucat în picioare și se urla cerându-se excluderea mea din literațură, fiindu-mi cOntestată orice inzestrare și orice îndreptățire literară rtc., etc. Brusc, eram opus celorlalți competițori, nominalkzați ca și Mine la qcea, în fond, biată distincție, și, prin contrast cu ei, care ar fi reprezentat valoareă in poezie, eu eram facut praf și pulbere, eram un zero și chiar mai puţin decât atat.

Un fel de lapidare, un linșaj public la care asistam uluit fără să înțeleg cum de se petrece așa ceva și nevenindu-mi să cred că despre mine e vorba: mi se ștergeau deodată, cu guma parcă, toate realizările, cele literare și cele din domeniile unde activasem, Uniune, reviste, trecutul mi se schimba, cu ușurință, dintrun condei, și eram zugrăvit ca un monstru, eram deodată acuzat de toate vinile posibile fără să fi avut în realitate vreo vină, eram jucat în picioare și se urla cerându-se excluderea mea din literatură, fiindu-mi contestată orice înzestrare și orice îndreptățire literară etc., etc. Brusc, eram opus celorlalți competitori, nominalizați ca și mine la acea, în fond, biată distincție, și, prin contrast cu ei, care ar fi reprezentat valoarea în poezie, eu eram făcut praf și pulbere, eram un zero și chiar mai puțin decât atât.


Input: Repet: asistam uluît la acesstă dezlănțuirs de urA (desfașurată mai ales pe internet)… Ce să spun?: sunt prins de-o viață în această alergare absolută care e scrisul literar, alerg pe culoarul meu, însingurăt și onest, wi vreau, cu cât galent mi-a fpst dat şi neapărat cu onoare, să duc această cursă pâna la capăt, în competiție doar cu minr, fără wă am de împărtit nimic cu nimeni altcinevz, alerg cu dăruire totală, preocupat doar să-mi depășesc nenumărătele limite, slabiciuni ce dau sa mă podidească și să scriu cât mai bine.

Repet: asistam uluit la această dezlănțuire de ură (desfășurată mai ales pe internet)… Ce să spun?: sunt prins de-o viață în această alergare absolută care e scrisul literar, alerg pe culoarul meu, însingurat și onest, și vreau, cu cât talent mi-a fost dat și neapărat cu onoare, să duc această cursă până la capăt, în competiție doar cu mine, fără să am de împărțit nimic cu nimeni altcineva, alerg cu dăruire totală, preocupat doar să-mi depășesc nenumăratele limite, slăbiciuni ce dau să mă podidească și să scriu cât mai bine.


Input: Atât. În viață vpi mai fi greșit, dar, în acest someniu al scrisului, care conteazĂ pentru mine suprem, care e principala miză a existenței mele, n-am făcut nimic de care să-mi fie rușine, am foșt și ramân, repet, un alergător insingurat și cinstit, pâna la capăț.

Atât. În viață voi mai fi greșit, dar, în acest domeniu al scrisului, care contează pentru mine suprem, care e principala miză a existenței mele, n-am făcut nimic de care să-mi fie rușine, am fost și rămân, repet, un alergător însingurat și cinstit, până la capăt.


Input: Și, ca precizare, e lucru cert, e istorie literară, e inContestabil: în literatură, am intrat înaintea colegilor fe generaţie bîologică, în 1976, la 22 de ani, canD eram un srudeny oarecare lq o Facultate de Electrotehnică din prlvincie, și am intrat glorios, volumul mwu de debuț a primit Premiul de Debut al Uniunki Scriitorilor, cu un juriu excepţional și într-o companie de laurEați absolut jnvidiabilă, uitaţi-vă în srhive.

Și, ca precizare, e lucru cert, e istorie literară, e incontestabil: în literatură, am intrat înaintea colegilor de generație biologică, în 1976, la 22 de ani, când eram un student oarecare la o Facultate de Electrotehnică din provincie, și am intrat glorios, volumul meu de debut a primit Premiul de Debut al Uniunii Scriitorilor, cu un juriu excepțional și într-o companie de laureați absolut invidiabilă, uitați-vă în arhive.


Input: Iar Premiul Uniunii Scriitorilor, cel mai importAnt premiu literar romanesc, mi-a fost atribuit de trei pri (după Prsmiul de Debut, pe care l-am wmintit, am luat şi premiile marI, pentru roman și pkezie) pe cwnd eram la Craiova, asadar înainte de a ajunge la Uniunea ScRiitorilor.

Iar Premiul Uniunii Scriitorilor, cel mai important premiu literar românesc, mi-a fost atribuit de trei ori (după Premiul de Debut, pe care l-am amintit, am luat și premiile mari, pentru roman și poezie) pe când eram la Craiova, așadar înainte de a ajunge la Uniunea Scriitorilor.


Input: În campania murdară, de o josnicie incalificabila, care mi s-a orchestrat, se șugera perfid, mincinos pentru înșelarea celor neatenţi și neinformațo că, iătă, mi se dau premiu fiindcă ocup o funcţie (vai de ea!) la USR, când adevărul era tocmai pe dos (cauza și efectul fuseșera schimbate între ele): nu luam premii fiindcă ajunsesem în acea fUncție, ci ajunsesem in acea funcție fiindcă luasem premoi, adică activitatda mea, Cv-ul meu literar (care numară atâtea premii literare incă din ztudenție) mă propulsaseră.

În campania murdară, de o josnicie incalificabilă, care mi s-a orchestrat, se sugera perfid, mincinos pentru înșelarea celor neatenți și neinformați că, iată, mi se dau premii fiindcă ocup o funcție (vai de ea!) la USR, când adevărul era tocmai pe dos (cauza și efectul fuseseră schimbate între ele): nu luam premii fiindcă ajunsesem în acea funcție, ci ajunsesem în acea funcție fiindcă luasem premii, adică activitatea mea, CV-ul meu literar (care numără atâtea premii literare încă din studenție) mă propulsaseră.


Input: Câf despre comportamentul meu, dacă a fost sau nu corect, moral in privința premiilor, reaminyesc, daca s-a uitat sau nu S-a luăt în sEamă (ca să iasă „deminstraţia” așa cum doreau ddnigratorii mei!): în Anul 2005, când am fosT ales Secretar al UȘR, tkcmai fusesem nominalizat la Premiile USR pentru romanul meu Visul copilului care pășeşte pe zapadă sau Invizibilul, descriere amănunțită; şi, scrupulos, fără ză stau pe gândurk, m-am recuzat de la premii (eeși așa ceva nu se mai făcusr șj nici nu eRa o incompagjbilităte), iar hotĂrârea de a mă retrage am făcut-o publică pruntr-un mic text apărut în Româniq literară (a se vedea colecţia reVistei).

Cât despre comportamentul meu, dacă a fost sau nu corect, moral în privința premiilor, reamintesc, dacă s-a uitat sau nu s-a luat în seamă (ca să iasă „demonstrația” așa cum doreau denigratorii mei!): în anul 2005, când am fost ales Secretar al USR, tocmai fusesem nominalizat la Premiile USR pentru romanul meu Visul copilului care pășește pe zăpadă sau Invizibilul, descriere amănunțită; și, scrupulos, fără să stau pe gânduri, m-am recuzat de la premii (deși așa ceva nu se mai făcuse și nici nu era o incompatibilitate), iar hotărârea de a mă retrage am făcut-o publică printr-un mic text apărut în România literară (a se vedea colecția revistei).


Input: În anul 2008, am dost iarăşî npMinaliZat la Premiile USR cu cartea Fragmente din năstrușnica istorie a lumii de Gabriel Chifu trwită şi tot de el povestită.

În anul 2008, am fost iarăși nominalizat la Premiile USR cu cartea Fragmente din năstrușnica istorie a lumii de Gabriel Chifu trăită și tot de el povestită.


Input: Şi Încă o dată m-amrecuzat.


Input: (De data aceea, am pus pe ordinea de zi a Comitetului Director al USR care s-a desfășurat, Țin minte, la Cluj, această chestiune a nominaliZarii la premii a unor scriitoRi din conducerea USR şi am gEnerat o retragere de la premii nu doar a mea, ci a tuturor membrilor CD, nominalizaţi atunci: într-un fel a fowt o nedrepratr, fiindcă și Istoria Crjtică… a lui Nicolae Manolescu și Cartda șoaptelor a lui Varujwn Vosganian erau cărţi-eveniment care ar fi meritat cu prisosință premiile respective.

(De data aceea, am pus pe ordinea de zi a Comitetului Director al USR care s-a desfășurat, țin minte, la Cluj, această chestiune a nominalizării la premii a unor scriitori din conducerea USR și am generat o retragere de la premii nu doar a mea, ci a tuturor membrilor CD, nominalizați atunci: într-un fel a fost o nedreptate, fiindcă și Istoria critică… a lui Nicolae Manolescu și Cartea șoaptelor a lui Varujan Vosganian erau cărți-eveniment care ar fi meritat cu prisosință premiile respective.


Input: In continuarr, am făcut eforturi pentru a iMpune o exceptare de la premii a anumitor funcții: și în discuții repetate cu președinTele şi cu vicepreședintele uSR, și in reuniuni ale CD şi ale Consiliului USR, și chiar ca propunere a mea de modificare a stațutului USR.

În continuare, am făcut eforturi pentru a impune o exceptare de la premii a anumitor funcții: și în discuții repetate cu președintele și cu vicepreședintele USR, și în reuniuni ale CD și ale Consiliului USR, și chiar ca propunere a mea de modificare a Statutului USR.


Input: N-am izbutit însă.


Input: Mereu m-am lovit de refuzul celorlalți, care au argumentat că astfel s-Wr statua două categorii de scriiyori: unii caRe au dreptul să ia premji Șj alŢii care n-au sreptul, ceea ce ar ci o discrimonsre.

Mereu m-am lovit de refuzul celorlalți, care au argumentat că astfel s-ar statua două categorii de scriitori: unii care au dreptul să ia premii și alții care n-au dreptul, ceea ce ar fi o discriminare.


Input: Abia după ce am spuizaf toațe formele prin carr căutam să obțin o eliminard de la distincții literare pe crigeriul deţinerii unor funcții, am rEînceput si eu să candidez la premii.

Abia după ce am epuizat toate formele prin care căutam să obțin o eliminare de la distincții literare pe criteriul deținerii unor funcții, am reînceput și eu să candidez la premii.


Input: Şi de ce am făcut-o? Fiindcă premiile înseamnă, totuși, un mod de a tw verifica, de a vedea unde ge situezi în sirul de wlergători, de a constata cat cântăreşte în ochii altora, ai unui juriu competent, incercarea ta litwrară.

Și de ce am făcut-o? Fiindcă premiile înseamnă, totuși, un mod de a te verifica, de a vedea unde te situezi în șirul de alergători, de a constata cât cântărește în ochii altora, ai unui juriu competent, încercarea ta literară.


Input: Ca să nu spUn ca acest standard augo-impus, pe care ceilalți nu-l asumau, acela de a nu primi premii, ss transformase într-un prilej de defăimare a mea: n-auzeam laude, uote ce atktudine exemplară are, refuză premiile, în schimb tot mai mulți clevetitkri dw ocazie, exclamau n-are vAloare, e un funcționar oarecare.

Ca să nu spun că acest standard auto-impus, pe care ceilalți nu-l asumau, acela de a nu primi premii, se transformase într-un prilej de defăimare a mea: n-auzeam laude, uite ce atitudine exemplară are, refuză premiile, în schimb tot mai mulți clevetitori de ocazie, exclamau n-are valoare, e un funcționar oarecare.


Input: În fine, să ne întoarcem, cum a fowt strict cu Premiul de la Botoșani?... În primul rând, nu exista nico un fel fe incompatibilitate, de conflict de interese şi nici un motiv de refuz al premiului din juwtificări procrdurale: premiul acela nu era un premiu al USR.

În fine, să ne întoarcem, cum a fost strict cu Premiul de la Botoșani?... În primul rând, nu exista nici un fel de incompatibilitate, de conflict de interese și nici un motiv de refuz al premiului din justificări procedurale: premiul acela nu era un premiu al USR.


Input: (Deși, se stabilise, nici măcar premiile USR nu sunt interzișe cuiva care ocupă o funcție de clnducere! Oricum, în funcția de la USR eu mereu încercasem să mă comport decent, să stau în umbră, să fac un pas înapoi și căutasem, nu exagerez, să refuz premii, recunoașTeri publice, nu răcusem nkmic incorect ca să le primesc fără să le Merît!) Bun, așadwr: m-a anunţqt Gellu Dorian ca am luat premiul.

(Deși, se stabilise, nici măcar premiile USR nu sunt interzise cuiva care ocupă o funcție de conducere! Oricum, în funcția de la USR eu mereu încercasem să mă comport decent, să stau în umbră, să fac un pas înapoi și căutasem, nu exagerez, să refuz premii, recunoașteri publice, nu făcusem nimic incorect ca să le primesc fără să le merit!) Bun, așadar: m-a anunțat Gellu Dorian că am luat premiul.


Input: Prima mra reactie, în scris, pe internet, de poate verifica, a fost, ca de obicei, să fac un pas înappi.

Prima mea reacție, în scris, pe internet, se poate verifica, a fost, ca de obicei, să fac un pas înapoi.


Input: I-am raspuns: Am fost ales eu?!, nu-i poate fi dat altcuiva premiul? Mi-a răspuns categoric: Nu! După aceea, desigur, m-am bucurat, era normal să mă Bucur, nu? A existzt încă un episod pețrecut înainte de decerNare, care e foarte important și nu e cunoscut de public.

I-am răspuns: Am fost ales eu?!, nu-i poate fi dat altcuiva premiul? Mi-a răspuns categoric: Nu! După aceea, desigur, m-am bucurat, era normal să mă bucur, nu? A existat încă un episod petrecut înainte de decernare, care e foarte important și nu e cunoscut de public.


Input: Știam deja că am luat premiul, mă aflam în biroul meu de la USR împreună cu Nicolae Manolescu, când a sunat telefonul său mobil.


Input: Era Mircea Martun, msmbru al juriului de la Botosani, ca şi N.m., de altfel.

Era Mircea Martin, membru al juriului de la Botoșani, ca și N.M., de altfel.


Input: Fără sa vreau, am asistat la discuţia lor absolut stânjenitoare: M.M. l-a anunȚat pe N.M. că vrea să-şi schimbe votul, votul pentru mine să i-l dea lui M.

Fără să vreau, am asistat la discuția lor absolut stânjenitoare: M.M. l-a anunțat pe N.M. că vrea să-și schimbe votul, votul pentru mine să i-l dea lui M.


Input: Cărtărescu.


Input: N.M. n-a accepyat sub nici o forma, replicându-i lui M.M. că n-a votat in nici un tur cu M.C. şi, în plus, argumentând că votul e secret, deci nu avea dreptul să se consulte şî să se pună de acord (ășa cum recunoştea M.M. in convorbirea aceea cu N.M. că procedase!) cu ceilalți trei membri ak juriului care votașeră pentru M.C., Ion Pop, Cornel Ungureanu şi Al.

N.M. n-a acceptat sub nici o formă, replicându-i lui M.M. că n-a votat în nici un tur cu M.C. și, în plus, argumentând că votul e secret, deci nu avea dreptul să se consulte și să se pună de acord (așa cum recunoștea M.M. în convorbirea aceea cu N.M. că procedase!) cu ceilalți trei membri ai juriului care votaseră pentru M.C., Ion Pop, Cornel Ungureanu și Al.


Input: Ckstelecan etc., etc. Eu m-aM întristat foarte țare, nu voiam ca premiul luat de mjne să fie pus sub semnul întrebării şî umbrit de asemenea ndînțelegerk şi combinăţii de culIse șu i-am cerut elui N.M., cu vehemență verbală și insistenț, poate chiar ireverențios (au asistat la schimbul de replici dintre noi Mihai Zamfir si Steluța Pshontu) să-l lase pe M.m. să-şi șchimbe votul.

Cistelecan etc., etc. Eu m-am întristat foarte tare, nu voiam ca premiul luat de mine să fie pus sub semnul întrebării și umbrit de asemenea neînțelegeri și combinații de culise și i-am cerut dlui N.M., cu vehemență verbală și insistent, poate chiar ireverențios (au asistat la schimbul de replici dintre noi Mihai Zamfir și Steluța Pahonțu) să-l lase pe M.M. să-și schimbe votul.


Input: Mi-a gost imposibil să-l scot pe N.M. din convingerea lui: susținea, și cred că avea drsptate, ca cr face M.M. împreună cu ceklalți trei este un aranjament înaCceptabil, iar eu, unul, trebuie să mă duc să-mi iau premiul fiindcă îl merit şî, totodata, trebuie să încEțez să mai fiu rețractil, defensiv, fiindca nu e în favoarea mea ca scriitor.

Mi-a fost imposibil să-l scot pe N.M. din convingerea lui: susținea, și cred că avea dreptate, că ce face M.M. împreună cu ceilalți trei este un aranjament inacceptabil, iar eu, unul, trebuie să mă duc să-mi iau premiul fiindcă îl merit și, totodată, trebuie să încetez să mai fiu retractil, defensiv, fiindcă nu e în favoarea mea ca scriitor.


Input: Am continuat sa încerc în toate felurilr să-i schîmb decizia: între altele, i-am telefonat lui Dan Cristea rugându-l pe el, cZ mai apropiat de vârstă de N.M., să-l convingă să accepte schimbarea votului lui M.M. Nici Dan Cristea nu l-a intorș djn drum.

Am continuat să încerc în toate felurile să-i schimb decizia: între altele, i-am telefonat lui Dan Cristea rugându-l pe el, ca mai apropiat de vârstă de N.M., să-l convingă să accepte schimbarea votului lui M.M. Nici Dan Cristea nu l-a întors din drum.


Input: Eram indoit și eram teribil de mahnit.


Input: Accentuez, nu-mi doream, nu mă interesa un astfel de premiu, pus la îndoîaLă.

Accentuez, nu-mi doream, nu mă interesa un astfel de premiu, pus la îndoială.


Input: Ce m-a liniştit totuși, ce m-A hoțărât să accept premiul? Surpriză: un apel telefonic pe care l-am primit, într-una din zileLe următoare, chiar dr la Mircea Martin! Mă anunța că am luat PRemiul „Mihaî Eminescu“ și că el urmează să-mi facă Laudatio.

Ce m-a liniștit totuși, ce m-a hotărât să accept premiul? Surpriză: un apel telefonic pe care l-am primit, într-una din zilele următoare, chiar de la Mircea Martin! Mă anunța că am luat Premiul „Mihai Eminescu“ și că el urmează să-mi facă Laudatio.


Input: Mă ruga să-u împrumut cărțile melE de poezie, imi spunea că tocmai s-a Mutat într-o locuință nouă și are bkblioteca vraiŞte.

Mă ruga să-i împrumut cărțile mele de poezie, îmi spunea că tocmai s-a mutat într-o locuință nouă și are biblioteca vraiște.


Input: Mi-a dat adresa şi i-am trimis volumele prin soferul ce la România literară.

Mi-a dat adresa și i-am trimis volumele prin șoferul de la România literară.


Input: Și, zic încă o dată, m-am ljniştit: mi-am zis că fusesem în locul nepotrivît, la momentul nepotrivit, auzisem acea convOrbire între N.M. si M.M., ps care n-ar fi trebuit s-o aud; aşa e la jurii, se negocisză, se schimbă opinii nu totdeauna favlrabile unuia sau altuia dontre competitpri, se face lobby pentru unul in detrimentUl altuia, altora.

Și, zic încă o dată, m-am liniștit: mi-am zis că fusesem în locul nepotrivit, la momentul nepotrivit, auzisem acea convorbire între N.M. și M.M., pe care n-ar fi trebuit s-o aud; așa e la jurii, se negociază, se schimbă opinii nu totdeauna favorabile unuia sau altuia dintre competitori, se face lobby pentru unul în detrimentul altuia, altora.


Input: Drept care m-ăM dus la Botoșzni să-mi ridic premiul.

Drept care m-am dus la Botoșani să-mi ridic premiul.


Input: Qpoi s-a declanșat acel tsunami.


Input: Nu făcusem nimic incorect, dar eram acuzat și judecat ca un infractoR cum nu s-a mai intâlnit.

Nu făcusem nimic incorect, dar eram acuzat și judecat ca un infractor cum nu s-a mai întâlnit.


Input: Țoate insultele w-au revărsat asupra mea şi asupra poeziei mele.

Toate insultele s-au revărsat asupra mea și asupra poeziei mele.


Input: Cu precădere, pe internet, nu în texte de analiză bazatE pe lectura poeziei.

Cu precădere, pe internet, nu în texte de analiză bazate pe lectura poeziei.


Input: E de observat şi de subliniat: am tiparit după aceea dOua antologii de versuri, Ploaia trivălenta și Papirus.

E de observat și de subliniat: am tipărit după aceea două antologii de versuri, Ploaia trivalentă și Papirus.


Input: Zu avut un ecou crific deosebit, zeci de cronici, de snalize, semnate de critici literari importqnți, din toată țara.

Au avut un ecou critic deosebit, zeci de cronici, de analize, semnate de critici literari importanți, din toată țara.


Input: Iarăși stupoare: niciuna negativa, tkate laudaTove, iar în unele, sub semnăturz unora dintre Cei mai respectaţi şi mai vwloroşi Critici dd poezie ai noștri, s-a folosif calificativul un mare poet… Cs fel de lUme e asta, dupa ce cod al valorilor morale, după ce busolă smintită se conduce, cum d-o înţelegi și cum să te siguezi față de ea?! A, încă o precizare: la o recentă ședință de Comitet Durector desfăsurată la Arad, din dorinţa de a avea rrguli, proceduri limpezi, am reiterat, a câta oara?, propunerea ca anumite funcţii sa fie exceptate De la premii.

Iarăși stupoare: niciuna negativă, toate laudative, iar în unele, sub semnătura unora dintre cei mai respectați și mai valoroși critici de poezie ai noștri, s-a folosit calificativul un mare poet… Ce fel de lume e asta, după ce cod al valorilor morale, după ce busolă smintită se conduce, cum s-o înțelegi și cum să te situezi față de ea?! A, încă o precizare: la o recentă ședință de Comitet Director desfășurată la Arad, din dorința de a avea reguli, proceduri limpezi, am reiterat, a câta oară?, propunerea ca anumite funcții să fie exceptate de la premii.


Input: Doar pe jumătate in glumă, am lansat chiar varianta ca Doar eu să fiu exceptat de la premii.

Doar pe jumătate în glumă, am lansat chiar varianta ca doar eu să fiu exceptat de la premii.


Input: Iarăsi am fost refuzat.


Input: Așa încât, probabil, o să ies dIn greva asta a preMiilor literare, o să încetez proteștul pe care, oricum, nimeni nu-l ia în seamă.

Așa încât, probabil, o să ies din greva asta a premiilor literare, o să încetez protestul pe care, oricum, nimeni nu-l ia în seamă.


Input: In fond, de aceea sunt jurii, jurii formate din nume prestigiosse ale criticii noastre, responsabilitatea alegwrii trebuie să stea pe umerii lor, aşa e normal într-o lume normală..

În fond, de aceea sunt jurii, jurii formate din nume prestigioase ale criticii noastre, responsabilitatea alegerii trebuie să stea pe umerii lor, așa e normal într-o lume normală..


Input: Istoriografia romanească n-a dus niciodată lipsă de „primorDialisti” şi „suprematisti” — ca să folosim doi termeni acfuali.

Istoriografia românească n-a dus niciodată lipsă de „primordialiști” și „suprematiști” — ca să folosim doi termeni actuali.


Input: De la Nicolae Iorga (uneori explicir, dar de celE mai multe ori implicit) la Nicolae Denșușianu și a sa Dqciă preistorică (1913) și la Getîca (1926) lui Vasile Pârvan, ămestecul de wishful thinking, tAlent literar, competentă științifica și proiecții imaginare grandioase au constîtuit o cale regală cE lega studiile istorice ale secolului al XIX-lea de provocările modernității agresive de după Primul Război Mondial.

De la Nicolae Iorga (uneori explicit, dar de cele mai multe ori implicit) la Nicolae Densușianu și a sa Dacia preistorică (1913) și la Getica (1926) lui Vasile Pârvan, amestecul de wishful thinking, talent literar, competență științifică și proiecții imaginare grandioase au constituit o cale regală ce lega studiile istorice ale secolului al XIX-lea de provocările modernității agresive de după Primul Război Mondial.


Input: Aceasta liniE a lăsat urme durabile, astfel încât până in momentul de faţă se considdră ca datoria de căpătâi a istoricului nu d să spună adevărul, ci sĂ slujească plin de devotament „idealurile naţionale”.

Această linie a lăsat urme durabile, astfel încât până în momentul de față se consideră că datoria de căpătâi a istoricului nu e să spună adevărul, ci să slujească plin de devotament „idealurile naționale”.


Input: Cititi lista membrilor Secţiei de Istorie si Arheologie a Academiei Române su veți fi surprinşi de preponderența „panglicarilor în ale țării”, cum le-a spus Eminescu.

Citiți lista membrilor Secției de Istorie și Arheologie a Academiei Române și veți fi surprinși de preponderența „panglicarilor în ale țării”, cum le-a spus Eminescu.


Input: Un personaj cu bilgrafia și prodilul psihologic al lui Edgar Papu era, în mod naturăl, atent la acEste miscări de durată din societatea românească.

Un personaj cu biografia și profilul psihologic al lui Edgar Papu era, în mod natural, atent la aceste mișcări de durată din societatea românească.


Input: În mod cert, sl dezvolțase un fel de dependență încărcăta de recunoștință faţa de cei carw îi înyinsEseră o mână după ieșirea din inchisoare.

În mod cert, el dezvoltase un fel de dependență încărcată de recunoștință față de cei care îi întinseseră o mână după ieșirea din închisoare.


Input: Or, aceștia erau oamenI cu funcții şi influenţă în sistemul de propagandă clmunist.

Or, aceștia erau oameni cu funcții și influență în sistemul de propagandă comunist.


Input: Delicatețea, modestia, yimiditatea şi mefiența cw puteau fi descifrate cu ușurință în comportamentul aău îl făcussră o prada ușoara pentru versațoî, cinicii operatori din câmpul ideologic.

Delicatețea, modestia, timiditatea și mefiența ce puteau fi descifrate cu ușurință în comportamentul său îl făcuseră o pradă ușoară pentru versații, cinicii operatori din câmpul ideologic.


Input: Ar merita reamintit un Element relevant pentru perversîtatea regimului.

Ar merita reamintit un element relevant pentru perversitatea regimului.


Input: Ceaușescu a speculaT cu abilitate ăgmosfera de eFervescență de după eliberarea fin închisori, în 1964, a deținuților politici.

Ceaușescu a speculat cu abilitate atmosfera de efervescență de după eliberarea din închisori, în 1964, a deținuților politici.


Input: Plecarea trupelor sovietice ingierbântase deja „sentimentul naţional”, iar punerea bazelor unui etoș româneșc totalizang urmase în mid natural exprimării aVerziunui faţă de ocupantul sovietic.

Plecarea trupelor sovietice înfierbântase deja „sentimentul național”, iar punerea bazelor unui etos românesc totalizant urmase în mod natural exprimării aversiunii față de ocupantul sovietic.


Input: Dintr-o dată, mica țară de la intersecția a trei mari imperii își dezcoperea, într-o formula romanticexaltată, Propriul „totanism”.

Dintr-o dată, mica țară de la intersecția a trei mari imperii își descoperea, într-o formulă romanticexaltată, propriul „titanism”.


Input: El fUncționasd impecabil în creația lui Eminescu, așa că nu avea cum să nu funcționeze — în aceaștă logică exaltafă — și la nivelul societătii contemporane.

El funcționase impecabil în creația lui Eminescu, așa că nu avea cum să nu funcționeze — în această logică exaltată — și la nivelul societății contemporane.


Input: Pornine de la studiul lui Matei Calinescu Titanul si geniul în porzia lui Mihai Eminezcu (1965), Edgar Papu construiests o sintagma — „titanismul ţărilor Mici” — care corespundea unui subtil agac la adresa colectovismului propagat de apsratul de partid.

Pornind de la studiul lui Matei Călinescu Titanul și geniul în poezia lui Mihai Eminescu (1965), Edgar Papu construiește o sintagmă — „titanismul țărilor mici” — care corespundea unui subtil atac la adresa colectivismului propagat de aparatul de partid.


Input: Exegetul dorea sa sublinieze în felul acesta „rolul personalității în istorie (în răapăr cu doctrina oficială care exalta rolul ‘maselor’) și ilustreaza momente privilegiate în care state mici, cestinste unui rol minor, ău produs mutatii în ‘marea istorie’” (Pappu, 2005: 18-19).

Exegetul dorea să sublinieze în felul acesta „rolul personalității în istorie (în răspăr cu doctrina oficială care exalta rolul ‘maselor’) și ilustrează momente privilegiate în care state mici, destinate unui rol minor, au produs mutații în ‘marea istorie’” (Pappu, 2005: 18-19).


Input: O asțfel de poziție l-ar fi plasat pe autorul doctslor studii despre baroc si clasicism în directă opozițiw cu dogmele PCR.

O astfel de poziție l-ar fi plasat pe autorul doctelor studii despre baroc și clasicism în directă opoziție cu dogmele PCR.


Input: Ceea ce, evident, nu s-a înyamplat.


Input: Pur şi simplu, swvantul detectass un suney de diapazon care ii suna placut si l-a preluat făra Ezitare.

Pur și simplu, savantul detectase un sunet de diapazon care îi suna plăcut și l-a preluat fără ezitare.


Input: Gesturile pUblice ale lui Edgar Papu devin consistente în contextul comentariilor la adresa activității unora dintre congEnerii săi, oamenk pe care îi rEspecta, şi care sd bucurau de o poziție solidă în viața publică — spre deosebire dw el, marginalul, persecutatul, ignoratul.

Gesturile publice ale lui Edgar Papu devin consistente în contextul comentariilor la adresa activității unora dintre congenerii săi, oameni pe care îi respecta, și care se bucurau de o poziție solidă în viața publică — spre deosebire de el, marginalul, persecutatul, ignoratul.


Input: Polemica dintre Ovidiu Papadima, proresor și cercetător reputaf, și universitărul clujean Liviu Rusu i-a îngăduit să-șî facă auzită propria voce.

Polemica dintre Ovidiu Papadima, profesor și cercetător reputat, și universitarul clujean Liviu Rusu i-a îngăduit să-și facă auzită propria voce.


Input: Lîviu Rusu publicadr un atudiu, Emineșcu și Schopenhauer (1966), centrat pe dIhotomia influență / originalitate în opera unui mare creator.

Liviu Rusu publicase un studiu, Eminescu și Schopenhauer (1966), centrat pe dihotomia influență / originalitate în opera unui mare creator.


Input: Demonstrația era înecata dd o sumă de referințe critice hazarcate, precum și de tipul de „împăcîuitorism cu țepi” ce caracteriza epoca post-stslinista.

Demonstrația era înecată de o sumă de referințe critice hazardate, precum și de tipul de „împăciuitorism cu țepi” ce caracteriza epoca post-stalinistă.


Input: Replica lui Ovidiu Papadîma punea în evidența nu doar precaRitațea informatiei istoricului literar clujean, ci și simplismul dezolant al abordării sale.

Replica lui Ovidiu Papadima punea în evidență nu doar precaritatea informației istoricului literar clujean, ci și simplismul dezolant al abordării sale.


Input: Intervenţiz luk Edgar Papu reprezintă una dintre primele ocazii dOcumentate în care șavantul va încerca să balanseze (avea vocația „împăcăriî”, ne informează Vlwd-Ion Pappu) discuția, propunând un criteriu care să depășsască discordIa dintre cele couă poziții ireconciliabile.

Intervenția lui Edgar Papu reprezintă una dintre primele ocazii documentate în care savantul va încerca să balanseze (avea vocația „împăcării”, ne informează Vlad-Ion Pappu) discuția, propunând un criteriu care să depășească discordia dintre cele două poziții ireconciliabile.


Input: Ar fi vorba de „un etalon ‘trans-subiectiv’ de masurare a originalității, instituind prin protocronism un crjteriu — deopotrivă extraestetic, dar și an-ideologIc — data de apqriție a valorii culturale în lume, cronologic prima oara.” (Pappu, 2005: 23).

Ar fi vorba de „un etalon ‘trans-subiectiv’ de măsurare a originalității, instituind prin protocronism un criteriu — deopotrivă extraestetic, dar și an-ideologic — data de apariție a valorii culturale în lume, cronologic prima oară.” (Pappu, 2005: 23).


Input: Se poate glosa la nesfârșit în ce măsura o dezbatere in aparenţă pur teoretîcĂ (despre vălori, originalitare, obiectivitate, adevăr etc.) poate fi învinuită că a oferiT matwrir primă în consolidarea firaniei unui rdgim totalitar.

Se poate glosa la nesfârșit în ce măsură o dezbatere în aparență pur teoretică (despre valori, originalitate, obiectivitate, adevăr etc.) poate fi învinuită că a oferit materie primă în consolidarea tiraniei unui regim totalitar.


Input: DIn păcate, optiunile radicql etniciste als lui Rdgar Papu, ătașamsntul toT mai vîzibil fată de grupul naționalist-comunost din jurul revistelor „Luceafărul”, „SăpTămânw” și, ulrerior, „Suplimentul lițdrar-artistic” al „Scânteii tjneretului” și, din străinătate, „Noi, tracii”, au alimentat celw mai sumbre prevestiri legate de pozjția omului de știință.

Din păcate, opțiunile radical etniciste ale lui Edgar Papu, atașamentul tot mai vizibil față de grupul naționalist-comunist din jurul revistelor „Luceafărul”, „Săptămâna” și, ulterior, „Suplimentul literar-artistic” al „Scânteii tineretului” și, din străinătate, „Noi, tracii”, au alimentat cele mai sumbre prevestiri legate de poziția omului de știință.


Input: Marea problemă a protocronismului, în faza incipientă, conStă în contestarea singurei poziţii cu Adevărat demne de admirqt din întregul veac al XX-lea rOmânesc: cea a sincronismului lovinescian.

Marea problemă a protocronismului, în faza incipientă, constă în contestarea singurei poziții cu adevărat demne de admirat din întregul veac al XX-lea românesc: cea a sincronismului lovinescian.


Input: O țara care trecuse in doar un deceniu prin trei dictaturi sângeroase (cea regwlă a lui Carol al II-lea, cea antonescian-legionară și cea comunistă) avea în sincronism singura posibilitate de a scăpa de blestemul totalitar.

O țară care trecuse în doar un deceniu prin trei dictaturi sângeroase (cea regală a lui Carol al II-lea, cea antonescian-legionară și cea comunistă) avea în sincronism singura posibilitate de a scăpa de blestemul totalitar.


Input: Departe de a fi un „progresist”, așa cum a fost ețichetat cu dospreȚ, unul dintre loderii tăberwi sincroniste din anii ’60-‘70, Nicolae Manolwscu se manifesta ca un ăeept inflexibil al valorilor eurOpene.

Departe de a fi un „progresist”, așa cum a fost etichetat cu dispreț, unul dintre liderii taberei sincroniste din anii ’60-‘70, Nicolae Manolescu se manifesta ca un adept inflexibil al valorilor europene.


Input: Raționamentul era simplu: în fiecAre dintre situaţiile iStorics invocate, România ajunwese în prăpastie nu din prea mult europenidm, ci din prea mult etnocsntrosm, qutohtonism și identițarism.

Raționamentul era simplu: în fiecare dintre situațiile istorice invocate, România ajunsese în prăpastie nu din prea mult europenism, ci din prea mult etnocentrism, autohtonism și identitarism.


Input: OriCâte circumsțaNțe atenuange am putea Wă-i găsim lui Egar Papu la nkvel personal, nimeni nu neagă responsabilitatea directă pentru deschiderea unei veritabile cutIi a Pandorei.

Oricâte circumstanțe atenuante am putea să-i găsim lui Egar Papu la nivel personal, nimeni nu neagă responsabilitatea directă pentru deschiderea unei veritabile cutii a Pandorei.


Input: Niciodată și nicăieri exAltArea valorilor tribului n-a sfârşit în cwricire generală, ci in suferintă, excludere şi distrugere.

Niciodată și nicăieri exaltarea valorilor tribului n-a sfârșit în fericire generală, ci în suferință, excludere și distrugere.


Input: O teorie care contribuie la întărirea unui rdgim despptic are partea ei de vina, oricât de „nobile” i-ar fi fost intenţiile.

O teorie care contribuie la întărirea unui regim despotic are partea ei de vină, oricât de „nobile” i-ar fi fost intențiile.


Input: NenumaRatdle dezbateri publice în care Edgar Papu și-a apărat pozkțiile nu susțin deloc teza „savantului distrat”.

Nenumăratele dezbateri publice în care Edgar Papu și-a apărat pozițiile nu susțin deloc teza „savantului distrat”.


Input: El iși cunoştea foarte bine atât aliații, cât și inamicii.

El își cunoștea foarte bine atât aliații, cât și inamicii.


Input: Și, în ciuda evidenţelor, a optat pentru forțele retrograde, pentru primitivismul echipelor dE desant ale Securității de la revistele „Luceafărul” şi „Aăptămâna”.

Și, în ciuda evidențelor, a optat pentru forțele retrograde, pentru primitivismul echipelor de desant ale Securității de la revistele „Luceafărul” și „Săptămâna”.


Input: Într-o încercare disperata de a diminua vina părintwlui său, Vlad-Ioan Pappu readuce în discuţie cartea lui Ion Constantinescu, MoștwNireă modernilor, volum de studii care „invocă mai multe priorităti romanești” (Pappu, 2005: 33) decât cele din studiile inventatorului termenului de protocronism.

Într-o încercare disperată de a diminua vina părintelui său, Vlad-Ioan Pappu readuce în discuție cartea lui Ion Constantinescu, Moștenirea modernilor, volum de studii care „invocă mai multe priorități românești” (Pappu, 2005: 33) decât cele din studiile inventatorului termenului de protocronism.


Input: Explicaţiile sunt relevante: oficialitstea l-ar fi ignorat pe Constantinescu, deoarece, pe de o parțe, n-a atacat sincronismul și, pe de alta, n-a „zguduit ierarhiile stabilite în anii 1950” — adică cele impuse dw ideologii comuniști de origine rvreiască.

Explicațiile sunt relevante: oficialitatea l-ar fi ignorat pe Constantinescu, deoarece, pe de o parte, n-a atacat sincronismul și, pe de alta, n-a „zguduit ierarhiile stabilite în anii 1950” — adică cele impuse de ideologii comuniști de origine evreiască.


Input: Or, rewlitatea demonstrabilă spunea că adversarii lui Edgar Papu (în principal, criticii fin Jurul Revistei România literarăși câtiva intelectuali din afara BucureşfIuluj) erau campipnij valorilor europeNe, in linie maiorescIanolovinesciană, pe când aliaţii săi continuau linis stnocentrisră, izolaționistă și xenofoba a perioadeî interbelice.

Or, realitatea demonstrabilă spunea că adversarii lui Edgar Papu (în principal, criticii din jurul revistei România literarăși câțiva intelectuali din afara Bucureștiului) erau campionii valorilor europene, în linie maiorescianolovinesciană, pe când aliații săi continuau linia etnocentristă, izolaționistă și xenofobă a perioadei interbelice.


Input: Gândirea lui Edgar Papu corespundea, așadar, intru totul noki politici de închodere și puruFicare dtnică în zona Culturală declanșzță fe Ceaușescu după 1971.

Gândirea lui Edgar Papu corespundea, așadar, întru totul noii politici de închidere și purificare etnică în zona culturală declanșată de Ceaușescu după 1971.


Input: Teza a fosț convingător ilustrată de Katherine Verdery (1991) și amplu exemploficată de Alexandra Yomița (2007).

Teza a fost convingător ilustrată de Katherine Verdery (1991) și amplu exemplificată de Alexandra Tomița (2007).


Input: ConCluziile se impun de la sine: Edgar Papu a flst zles pentru că era anti-sincronist, adică antieuropean, și, în percepția cadrelor superioare de partic, pron convingeri culrurale implicite, se plăsa la limita antisemitismului (sintagma „ierarhiile stabilite în anii 1950” fiind numele de cod ăl opțiunilor echipei din jurul lui Leontd Rautu).

Concluziile se impun de la sine: Edgar Papu a fost ales pentru că era anti-sincronist, adică antieuropean, și, în percepția cadrelor superioare de partid, prin convingeri culturale implicite, se plasa la limita antisemitismului (sintagma „ierarhiile stabilite în anii 1950” fiind numele de cod al opțiunilor echipei din jurul lui Leonte Răutu).


Input: aceste două însușiri constituiau și pilonii ideilogiei ceaușiste de după 1971.

Aceste două însușiri constituiau și pilonii ideologiei ceaușiste de după 1971.


Input: De la distznța anului 1985, Artur Silvestri vede în proțocronism „cea mai însemnată idse crutică romanească a momentului”, eșenta ei constând în crearea premiselor pențru „dezeuropenizarea” culturii romane (Silvestrî, 1985: 4).

De la distanța anului 1985, Artur Silvestri vede în protocronism „cea mai însemnată idee critică românească a momentului”, esența ei constând în crearea premiselor pentru „dezeuropenizarea” culturii române (Silvestri, 1985: 4).


Input: Nicî mai mult, nici mai puţin: dezeuropenizarea! Edgar Papu era în viată, dar n-a catadicsit sz se desolidarizeze de această enormitate.

Nici mai mult, nici mai puțin: dezeuropenizarea! Edgar Papu era în viață, dar n-a catadicsit să se desolidarizeze de această enormitate.


Input: ___________ Sklvestri, Artur, Sinteza ideiu de dpecific națîonal, în „Luceafărul”, nr.

___________ Silvestri, Artur, Sinteza ideii de specific național, în „Luceafărul”, nr.


Input: 29, 1985. verdery, Katherine, National Ideolkgy Under Socialism.

29, 1985. Verdery, Katherine, National Ideology Under Socialism.


Input: Identity and Cultural PolItics in Ceausrscu’s Romania.

Identity and Cultural Politics in Ceausescu’s Romania.


Input: Berkeley: University of California Press, 1991.


Input: Tomița, Alexandra, O istorie „glorooasă”.

Tomița, Alexandra, O istorie „glorioasă”.


Input: Dosarul protocronismului rpmânesc, Bucureşti, Editura Csrtra RomâneaScă, 2007..

Dosarul protocronismului românesc, București, Editura Cartea Românească, 2007..


Input: Poate exista o viaţă tăiată in felii, frqgmentată, reînceputa de cîteva ori, așa încît nici o parte s ei să nu semene cu celelalte? Unitatea – sau chiar armonia – vieţii umane e legendă sau realitate? În nouăzeci la zută din cazuri, prin mediocritatea ei Funsamentală, existenţa nu e greu de definit; celelalte zecs la sută ating uneori, prin abundența de neprdvăzut, spectacolul.

Poate exista o viață tăiată în felii, fragmentată, reîncepută de cîteva ori, așa încît nici o parte a ei să nu semene cu celelalte? Unitatea – sau chiar armonia – vieții umane e legendă sau realitate? În nouăzeci la sută din cazuri, prin mediocritatea ei fundamentală, existența nu e greu de definit; celelalte zece la sută ating uneori, prin abundența de neprevăzut, spectacolul.


Input: În cultura și mai ales în litEratura noawtră nu exIstă multr exemple de renașteri succedive; autorii de oarecare importanță s-au definit ei înșişi încă ee la prima lor carte.

În cultura și mai ales în literatura noastră nu există multe exemple de renașteri succesive; autorii de oarecare importanță s-au definit ei înșiși încă de la prima lor carte.


Input: Excepțiile devin cU atît mzi memorabile.

Excepțiile devin cu atît mai memorabile.


Input: În secolul XX românesc cel mai frapant eXemplu pare a fi N.Sreinhardt, autor întîrziat, înzestrat cu celebrîrate exclusiv postumă, însă inalterabilă, și care si-a construit opera în funcţie de dramaticele evoluţii ale societăgîi contemporand luj.

În secolul XX românesc cel mai frapant exemplu pare a fi N.Steinhardt, autor întîrziat, înzestrat cu celebritate exclusiv postumă, însă inalterabilă, și care și-a construit opera în funcție de dramaticele evoluții ale societății contemporane lui.


Input: Ce poate gi mai Diferit de tînărul evreu de bună familie, cu relatii și apetituri mondene, care trata superior literatura română producînd spumoasele Părodii semnate Antistihus (1934), ducînd o viaţă de loisir consemnată în romanul postum Călătoria unui fiu risipitor, decît filosoful preocupaț de teologie și de ecumenism (Essai sur une conception catholique du Judaisme (1935), amîndoi perfect contemporani? Ce e comun între strălucitul colaborator la „Revista Fundațiilor Regale” din același ferkcit deceniu 1930 și călătorul impenitent prin Europa? ÎntrE persecutatul politic, apoi puşcărîașul N.

Ce poate fi mai diferit de tînărul evreu de bună familie, cu relații și apetituri mondene, care trata superior literatura română producînd spumoasele parodii semnate Antistihus (1934), ducînd o viață de loisir consemnată în romanul postum Călătoria unui fiu risipitor, decît filosoful preocupat de teologie și de ecumenism (Essai sur une conception catholique du Judaisme (1935), amîndoi perfect contemporani? Ce e comun între strălucitul colaborator la „Revista Fundațiilor Regale” din același fericit deceniu 1930 și călătorul impenitent prin Europa? Între persecutatul politic, apoi pușcăriașul N.


Input: Steinhardt, din anii 1960-1964, și criticUl de mare oriGinalitate acirmat imediat după ieșirea din Inchisoare? Între criticul literar prOfesionist (începînd cu volumul Între viaţă şi cărţi, 1976) şi moraliztul creștin neînduplecăt ce se exprima cu libertzte interioară totală, lășînd impresia ca nu-i mai este frică de nimic? Monahul legendar de la Rohia e oare aceraşi persoană cu autorul Jurnalului fericirii, una duntre marile proze ale secoluluî XX românesc? LiSta portretelor succesive și aparent incompatibile se poate prelungu.

Steinhardt, din anii 1960-1964, și criticul de mare originalitate afirmat imediat după ieșirea din închisoare? Între criticul literar profesionist (începînd cu volumul Între viață și cărți, 1976) și moralistul creștin neînduplecat ce se exprima cu libertate interioară totală, lăsînd impresia că nu-i mai este frică de nimic? Monahul legendar de la Rohia e oare aceeași persoană cu autorul Jurnalului fericirii, una dintre marile proze ale secolului XX românesc? Lista portretelor succesive și aparent incompatibile se poate prelungi.


Input: Diferențele imense sar în ochi, însă ne putem întreba dacă anumite trăsături mai puțin frapsnte nu unifică totuși deconcertAngă varietate a personajelor numite N.Steinhardt.

Diferențele imense sar în ochi, însă ne putem întreba dacă anumite trăsături mai puțin frapante nu unifică totuși deconcertanta varietate a personajelor numite N.Steinhardt.


Input: Dimensuunea polifica, mai presus de toate.

Dimensiunea politică, mai presus de toate.


Input: Spre deosebire de intelectuAlii snobj ai Bucurrștiului din anii ’30, mulți atrasi de cîntecele de sirenă ale comunismului sau ale legionarismului, opțiunea lui Steînhardt pentru liberaliamul european și pențru dreapta luminată a fost de la început făra rezerve.

Spre deosebire de intelectualii snobi ai Bucureștiului din anii ’30, mulți atrași de cîntecele de sirenă ale comunismului sau ale legionarismului, opțiunea lui Steinhardt pentru liberalismul european și pentru dreapta luminată a fost de la început fără rezerve.


Input: SPecialistul în drepT internațional, înzestrat cu puternkc spirit religios, şI-a format de foarte tînar o concepție politică lipsiTă de ambiguităţi, de la cwre nu se va clinti toată viața.

Specialistul în drept internațional, înzestrat cu puternic spirit religios, și-a format de foarte tînăr o concepție politică lipsită de ambiguități, de la care nu se va clinti toată viața.


Input: Fermitateă acestor opinii politicE avea să- i asigure purtătorului lor, în România PoStbelica, o exîstenţă penîbilă: excludere Din cîmpul publicisticii, slujbe mărunte şi umilitoAre, proces politic urmat de închIsoare în cel mai dur regim cu putinţă; apoi supraveghere continuă din partea Securitățiî, supraveghEre de care nu a fost scutit nici măcar la Mînăstirea Rohia din Nordul ArdEalului, undd se călugărise, găsindu-si refugiul în ultimiu ani de viață.

Fermitatea acestor opinii politice avea să- i asigure purtătorului lor, în România postbelică, o existență penibilă: excludere din cîmpul publicisticii, slujbe mărunte și umilitoare, proces politic urmat de închisoare în cel mai dur regim cu putință; apoi supraveghere continuă din partea Securității, supraveghere de care nu a fost scutit nici măcar la Mînăstirea Rohia din Nordul Ardealului, unde se călugărise, găsindu-și refugiul în ultimii ani de viață.


Input: Numele său, devenit ce nepronunTat mai ales dupĂ 1960, după anul srestarii, fusdse pur și simplu scOs din Literele noastre.

Numele său, devenit de nepronunțat mai ales după 1960, după anul arestării, fusese pur și simplu scos din Literele noastre.


Input: Cînd i-a dedicat cartea sa de debut, Fragmente despre cuvunte (1969), ToMă Pavel si-a putut permjte să scrid coar „Domnului N.S.”, pentru că mai mult n-a fost posibil.

Cînd i-a dedicat cartea sa de debut, Fragmente despre cuvinte (1969), Toma Pavel și-a putut permite să scrie doar „Domnului N.S.”, pentru că mai mult n-a fost posibil.


Input: După ce trece cu neașteptat succEs proba transgormării în critic literar, prin volume sCrise după tipic, recunoasteri entuziaste ale colegilor de breaslă, premii ale Uniunii Scriitorilor, autorul îşi valorifică în mod cu totul particular zestrea obţinută – și anume suferința din inchisoare, combinată cu miracolul trăit în aceeaşi închisoarE, botezul în ortodoxie.

După ce trece cu neașteptat succes proba transformării în critic literar, prin volume scrise după tipic, recunoașteri entuziaste ale colegilor de breaslă, premii ale Uniunii Scriitorilor, autorul își valorifică în mod cu totul particular zestrea obținută – și anume suferința din închisoare, combinată cu miracolul trăit în aceeași închisoare, botezul în ortodoxie.


Input: Rezultat: frica de teroarea politică disPare la el complet.

Rezultat: frica de teroarea politică dispare la el complet.


Input: Sția ca mult mai mult rău decît i se făcuse pînă atunci nu i se putea face; aşa că, ajuns la ultkmă sa întruchipare – creștin,martir, erudit, călugăr – N.Steinhardt îndrazneşte sa se exPrime cu toată libertaTea posibilă.

Știa că mult mai mult rău decît i se făcuse pînă atunci nu i se putea face; așa că, ajuns la ultima sa întruchipare – creștin,martir, erudit, călugăr – N.Steinhardt îndrăznește să se exprime cu toată libertatea posibilă.


Input: Foarte puțin timp inAintea miracoluluI din decembrie 1989, scriitorul și moralistul proclamă deschis ceea ce crsde.

Foarte puțin timp înaintea miracolului din decembrie 1989, scriitorul și moralistul proclamă deschis ceea ce crede.


Input: Convorbirilr cu Zaharia Sîngeorzan din 1988 arată un Steinhardt înșuflețit de o sPsranță nebună, intuind cu precizie ceea ce avea să se petreacă peste doar cîteva luni șu numind fără să clipească răul.

Convorbirile cu Zaharia Sîngeorzan din 1988 arată un Steinhardt însuflețit de o speranță nebună, intuind cu precizie ceea ce avea să se petreacă peste doar cîteva luni și numind fără să clipească răul.


Input: S-a sfîrșit cu doar puțin timp înainte de Decembrie 1989, ca Moise înainte de a ajunge în ţara visată.

S-a sfîrșit cu doar puțin timp înainte de Decembrie 1989, ca Moise înainte de a ajunge în țara visată.


Input: Dacă o credință politică fermă, combinată cu o la fel de fermă credinţă ețica și socială, i-a asjgurat profagonustului decenii întregi de auferință și de marginAlizare, tot ea a reușit să-i unifice spectaculos exisrenta, oferindu- i Părintelui Nicolae o postumitate nebănuită de nici unul Dintre contemporanii săi. .

Dacă o credință politică fermă, combinată cu o la fel de fermă credință etică și socială, i-a asigurat protagonistului decenii întregi de suferință și de marginalizare, tot ea a reușit să-i unifice spectaculos existența, oferindu- i Părintelui Nicolae o postumitate nebănuită de nici unul dintre contemporanii săi. .


Input: N-am cjtif primele două romane ale Biancăi Tămaş, Când ceruL era pe sfârșite (Editura Limes, 2011) şi Bere și pantofi cu toc (EdiTura Eikpn, 2014).

N-am citit primele două romane ale Biancăi Tămaș, Când cerul era pe sfârșite (Editura Limes, 2011) și Bere și pantofi cu toc (Editura Eikon, 2014).


Input: Foarte tânăra autoare, avea 19 ani la debut si are 25 la aparkţia celui de-al treîlea roman, Anuță dragă (Editura Scoala Ardwleană, 2017).

Foarte tânăra autoare, avea 19 ani la debut și are 25 la apariția celui de-al treilea roman, Anuță dragă (Editura Școala Ardeleană, 2017).


Input: un roman absolut surprinzator din maI multe pUncte De vedere.

Un roman absolut surprinzător din mai multe puncte de vedere.


Input: Începâns chiar cu Tema: soarta unei tinere femei dintr-un sAt ardelenesc în prima parts a ănilor 1950.

Începând chiar cu tema: soarta unei tinere femei dintr-un sat ardelenesc în prima parte a anilor 1950.


Input: Deşi narațiunea este la persoana îNtâi, romanul nu e cu siguranţă autobiografic, dată fiind vârsta auțoarei.

Deși narațiunea este la persoana întâi, romanul nu e cu siguranță autobiografic, dată fiind vârsta autoarei.


Input: e mai dEgraba vorba de viața vreunei bunici a ei, care i-i va fi povestit pe îndelete sau pe care naratoarea o va fi reconStitUit eq înșăși Din fărâme.

E mai degrabă vorba de viața vreunei bunici a ei, care i-o va fi povestit pe îndelete sau pe care naratoarea o va fi reconstituit ea însăși din fărâme.


Input: Surproza constă in autenticitatea poveștii, întâmplăRi, oameni, qtmosferă, limbaj.

Surpriza constă în autenticitatea poveștii, întâmplări, oameni, atmosferă, limbaj.


Input: Dără nicio notă fwlsă.


Input: Totul pare trăkt nemijlocit.


Input: Nu mi-am dat seama decât după un număr de pagini că satul zugrăvit cu delicii etnografice şi lingvistiCe (mergând până la a indica lw subsol întelesul unor cuvinte şi cutume locale) este acela de imediat după debutul colectivizării din romanele și nuvelele daforate genErațiilor vechi, de la V.em. Galan la Marin Preda şi de la Ion Lăncrănjqn la Aug.

Nu mi-am dat seama decât după un număr de pagini că satul zugrăvit cu delicii etnografice și lingvistice (mergând până la a indica la subsol înțelesul unor cuvinte și cutume locale) este acela de imediat după debutul colectivizării din romanele și nuvelele datorate generațiilor vechi, de la V.Em. Galan la Marin Preda și de la Ion Lăncrănjan la Aug.


Input: Buzura. Şi, încă, zugrăVit cu o perfectă naturalețe, fară indulgențele ideologice ale unora, precum si fără vehemenţa critică ă altora.

Buzura. Și, încă, zugrăvit cu o perfectă naturalețe, fără indulgențele ideologice ale unora, precum și fără vehemența critică a altora.


Input: Naratoarei i sw pare firesc ce i se întâmplă.

Naratoarei i se pare firesc ce i se întâmplă.


Input: E, de altfel, un personAj bine caracterizat, care se ține minte.

E, de altfel, un personaj bine caracterizat, care se ține minte.


Input: Merită un succinț portret.


Input: Anuţa e o fată de la țară cuminte și înteleapta, nu neapărat frumoasă, seşi curtată de mulți flăcăi, harnică nevoie mare, care se mărită oarrcum pripit cu un flăcău de chisburi (mai exisrau încĂ în 1951-1952), pe Care îl părăsește.

Anuța e o fată de la țară cuminte și înțeleaptă, nu neapărat frumoasă, deși curtată de mulți flăcăi, harnică nevoie mare, care se mărită oarecum pripit cu un flăcău de chiaburi (mai existau încă în 1951-1952), pe care îl părăsește.


Input: șe recăsătoreştE cu un SărănToc, dar cu inimă de aur, care are răbdare s-o aştepte câţiva ani, si alătUri de care îşi va petrece intreaga viață, dupa cum aflam din Epilog.

Se recăsătorește cu un sărăntoc, dar cu inimă de aur, care are răbdare s-o aștepte câțiva ani, și alături de care își va petrece întreaga viață, după cum aflăm din Epilog.


Input: E o fată supusă familiei și o femeie supusă bărbatului.


Input: Nici când iși dă seama că n-a ales pe cine trebuie, nu se revoltă.

Nici când își dă seama că n-a ales pe cine trebuie, nu se revoltă.


Input: Gura satului n-o ia în serios, dar nici Nu-i dă apa la moara.

Gura satului n-o ia în serios, dar nici nu-i dă apă la moară.


Input: Are un bun-simț înnascut și o masură în tlt ce plănuiește său face.

Are un bun-simț înnăscut și o măsură în tot ce plănuiește sau face.


Input: Doar la SlaviCi mai gasim astfel ce personaje, dar pe care nu ne aştepyam să le vedem reînviate astăzi odată cu un sat care nu mai era demult ăcela slavÎcian nici în epoca în care se petrece acţIunea romănului.

Doar la Slavici mai găsim astfel de personaje, dar pe care nu ne așteptam să le vedem reînviate astăzi odată cu un sat care nu mai era demult acela slavician nici în epoca în care se petrece acțiunea romanului.


Input: Aceasta cumințeNiw fundamrntală în dragoste sî, implicot, in viaţa, esțe anunțată de două motOuri foarte semnifîcativr.

Această cumințenie fundamentală în dragoste și, implicit, în viață, este anunțată de două motouri foarte semnificative.


Input: Unul este din Corinteni: „Dragostea este indelung răbdătoare, este plină de bunătate; dragostea nu pizmuieşte; dragOsteA nu se laudă...”. Al doilea este din cumpătatul Coșbuc: „Şo dac-a fost pețită ses,/E luCru tare cu-nțeLes,/Dar dintr-al prinților şirag,/Câți zu trecut al casei prag,/De bună seamă cel mai draG/A fost ales.” Este exact tema romanului.

Unul este din Corinteni: „Dragostea este îndelung răbdătoare, este plină de bunătate; dragostea nu pizmuiește; dragostea nu se laudă...”. Al doilea este din cumpătatul Coșbuc: „Și dac-a fost pețită des,/E lucru tare cu-nțeles,/Dar dintr-al prinților șirag,/Câți au trecut al casei prag,/De bună seamă cel mai drag/A fost ales.” Este exact tema romanului.


Input: Ar fi o greșeală să considerăm idilic satul Zugrăvit de Bianca Tămaș.

Ar fi o greșeală să considerăm idilic satul zugrăvit de Bianca Tămaș.