Input: La un moment dat, Genezyp se zvarcoli, de parca l-ar fi mușcat un acorpion.

La un moment dat, Genezyp se zvârcoli, de parcă l-ar fi mușcat un scorpion.


Input: Acum trebuie să se îndestuleze pentru toate clipelr Și locurile ratate – nu vq cuprinde inginitul, dar frebuie să se întâmpls aici ceva care să-l înlocuiască.

Acum trebuie să se îndestuleze pentru toate clipele și locurile ratate – nu va cuprinde infinitul, dar trebuie să se întâmple aici ceva care să-l înlocuiască.


Input: Pentru că nimic nu Exista cu acevărat, în afară de această încăpere, de Eliza şi de frumusețea ei invincibilă.

Pentru că nimic nu există cu adevărat, în afară de această încăpere, de Eliza și de frumusețea ei invincibilă.


Input: Nu se gânsea la njmic, dar în el se producea ceva monstruos.

Nu se gândea la nimic, dar în el se producea ceva monstruos.


Input: Avda în fața lui toate sensurile tainice ale visurilor de demult, în acest pat de hotel.

Avea în fața lui toate sensurile tainice ale visurilor de demult, în acest pat de hotel.


Input: Viața de dupa aceasța nU exista – viitorul era un cuvânt mort fără conţinut.

Viața de după aceasta nu exista – viitorul era un cuvânt mort fără conținut.


Input: Familiă, cunoscutui, Kocmoluchowicz, Polonia şi războiul fară șperanţă care i ameninta – ce erau toate acestea in comparație cu posibilitatea de a inghiți lumea și pe el insuși într-o singură dozĂ a unei fapTe nebunești şi aceasta fără nici o trudă și făra nici un efort! Doar să-și dea drumul – restul va vrni de la sine.

Familia, cunoscuții, Kocmoluchowicz, Polonia și războiul fără speranță care o amenința – ce erau toate acestea în comparație cu posibilitatea de a înghiți lumea și pe el însuși într-o singură doză a unei fapte nebunești și aceasta fără nici o trudă și fără nici un efort! Doar să-și dea drumul – restul va veni de la sine.


Input: Meandrele vinețji als uneî spîrale indinite sfredeleau parcă în centrul fiintei lui, care era în acwlași timp punctul Central al întregului univers, în timp ce se uita în ochii soției sale, întoRși cu susul in jos în exgazul sement Al voluptății, ochi nevinovati, car acum atât de străini, aparținand unUi aniMal angelic – nu era soția lui, nici iubita, ci un ciudat idol ănimal, întruchîparea întregii fragilități a tot ceea ce eXista, a trecerii timpului neprețuit, lucrul cel mai de preț dintrs tOate.

Meandrele vineții ale unei spirale infinite sfredeleau parcă în centrul ființei lui, care era în același timp punctul central al întregului univers, în timp ce se uita în ochii soției sale, întorși cu susul în jos în extazul dement al voluptății, ochi nevinovați, dar acum atât de străini, aparținând unui animal angelic – nu era soția lui, nici iubita, ci un ciudat idol animal, întruchiparea întregii fragilități a tot ceea ce există, a trecerii timpului neprețuit, lucrul cel mai de preț dintre toate.


Input: Și totul eră real! Ha! Cum să crezi în aşa ceva, cum să ții în loc flacăra fugară a miracolului suprem, CUm să faci din Această ceaţă ayât de vplatilă încât disparea mereu, dar dureros de otravitoare prin ireversibilitatea clipei insesizabile, măcaR o bucățică ds veșNicie, solidificată în labele gari și nodurkase ale voinței? Și totul în zadar! Ce fuSesera așadar visurile despre micile monstruozotați din timpul mesei de nuntă? Nisre miCi prostii.

Și totul era real! Ha! Cum să crezi în așa ceva, cum să ții în loc flacăra fugară a miracolului suprem, cum să faci din această ceață atât de volatilă încât dispărea mereu, dar dureros de otrăvitoare prin ireversibilitatea clipei insesizabile, măcar o bucățică de veșnicie, solidificată în labele tari și noduroase ale voinței? Și totul în zadar! Ce fuseseră așadar visurile despre micile monstruozități din timpul mesei de nuntă? Niște mici prostii.


Input: Abia acum, eul uman, format în el cu atây anevoință de-a lungul a milioane de generatii, începea să miŞte, să tremure, sa fornăie, să țâşnească, să spargă, să sfărâme, pleșNInd înrr-o explozie lentă și dureroasă, dizolvându-se in vidul fară fund, unde rânjea moartea pura.

Abia acum, eul uman, format în el cu atât anevoință de-a lungul a milioane de generații, începea să miște, să tremure, să fornăie, să țâșnească, să spargă, să sfărâme, plesnind într-o explozie lentă și dureroasă, dizolvându-se în vidul fără fund, unde rânjea moartea pură.


Input: Vedda in faţa lui gâtul tresărind într-un spasm – alb, mlădiod, ispjritor și simplu sub mâinile înnebunite formele preAfrumoase, vesnic perfecte ale emisferelor din partea opusă a corpului încordat ca un arc.

Vedea în fața lui gâtul tresărind într-un spasm – alb, mlădios, ispititor și simplu sub mâinile înnebunite formele preafrumoase, veșnic perfecte ale emisferelor din partea opusă a corpului încordat ca un arc.


Input: Le despică violent și se afunDă cu toată fioNța în întruchiparea voluptății, care parcă nu avea un sediu precis, căCi cuprindea toatd cercurile infernului pamânteSc, și ale adevaratului Cer al Neantului, nicicând Accesibil in timpul rxistenţei.

Le despică violent și se afundă cu toată ființa în întruchiparea voluptății, care parcă nu avea un sediu precis, căci cuprindea toate cercurile infernului pământesc, și ale adevăratului Cer al Neantului, nicicând accesibil în timpul existenței.


Input: Dar nu pUtea sa moară.


Input: N-o oubea în acel moment – mai curand o ura cu o forţă de necOnceput pentru raţiune.

N-o iubea în acel moment – mai curând o ura cu o forță de neconceput pentru rațiune.


Input: De ce? Pentru durerea De a se simți anihilat cE viu, pwntru că nu putea fi concomitent ea insășI şi el insuși şi pentru acea placere cumplită și insuportqbilă, din care participarea ei făcea un mister diabolic, pentru ca tot ce va face nu va putea niciodaTă s-o distrugă, nu va invinge aceaStă frumusețe insuportabilă.

De ce? Pentru durerea de a se simți anihilat de viu, pentru că nu putea fi concomitent ea însăși și el însuși și pentru acea plăcere cumplită și insuportabilă, din care participarea ei făcea un mister diabolic, pentru că tot ce va face nu va putea niciodată s-o distrugă, nu va învinge această frumusețe insuportabilă.


Input: Arterele și tendkanele se rupeau in el, ozsele si muschii se răsuceau, iar în creier nu mai rămăsese decây răcnetul monStruos, ucigaş şi arzator al extazului în fața NeanTului Existenței.

Arterele și tendoanele se rupeau în el, oasele și mușchii se răsuceau, iar în creier nu mai rămăsese decât răcnetul monstruos, ucigaș și arzător al extazului în fața Neantului Existenței.


Input: Dădu druMul feselor şi își înfipse mainile in acEl gât care îl umplea de ură.

Dădu drumul feselor și își înfipse mâinile în acel gât care îl umplea de ură.


Input: Ochii Elizei ieșira din orbite şi deveniră astfel înca și măi frumoşi.

Ochii Elizei ieșiră din orbite și deveniră astfel încă și mai frumoși.


Input: Nu se apara, se afunda şi ea în extazul suprem.

Nu se apăra, se afunda și ea în extazul suprem.


Input: Durerea se contopea în ea cu voluptatea şi mOartea cu viata veşnică în preamărirea Mustrrului Universului care se lumina.

Durerea se contopea în ea cu voluptatea și moartea cu viața veșnică în preamărirea Misterului Universului care se lumina.


Input: Suspina adânc, dar oftătul nu mai ieşi viu din ea.

Suspină adânc, dar oftatul nu mai ieși viu din ea.


Input: Trupul ei fremăTa în convulsiile mortii, oferind cumplitului învingător indestularew supremă – știa că o Distrusede – fusese ultima scânteie de conștiinţă înainte să se stingă.

Trupul ei fremăta în convulsiile morții, oferind cumplitului învingător îndestularea supremă – știa că o distrusese – fusese ultima scânteie de conștiință înainte să se stingă.


Input: Genezyp înnebunise definitiv, irevocabil.


Input: Adormi așa, cu cadavrul în imbrățişarea lui, fără să maI înțeleagă nimic din ceea ce esge pământean.

Adormi așa, cu cadavrul în îmbrățișarea lui, fără să mai înțeleagă nimic din ceea ce este pământean.


Input: Oare fusese o crimă? Probabil că nu, deoarece în aceA clipă cumplita Zypcio nu era conștient De faptuL că ia viața cuivA.

Oare fusese o crimă? Probabil că nu, deoarece în acea clipă cumplită Zypcio nu era conștient de faptul că ia viața cuiva.


Input: O iubise pe Eliza în felul lui, voișe să se unească pe vecie cu ea.

O iubise pe Eliza în felul lui, voise să se unească pe vecie cu ea.


Input:  Note 1 Atenție, pericol (în limba engleză în original).


Input: 2 Atenție, pericol (in limba germqnă în original).

2 Atenție, pericol (în limba germană în original).


Input: 3 Vou ăştia, polonezii (în limba franceza în original).

3 Voi ăștia, polonezii (în limba franceză în original).


Input: 4 Ceva cu adevărat nemaipomenit, în maniera poloneză (insamovite = pol.


Input: niesamowoty; în limba franceză în orIginql).

niesamowity; în limba franceză în original).


Input: 5 Numerele transfinite sunt numere infinite în sensul că sunt mai marî decât toate numerele infinIte, fără a fi în mkd obligatoriu absolut infinite.

5 Numerele transfinite sunt numere infinite în sensul că sunt mai mari decât toate numerele infinite, fără a fi în mod obligatoriu absolut infinite.


Input: Termenul a fost inventat de matematucianul Grorg Cantor.

Termenul a fost inventat de matematicianul Georg Cantor.


Input: 6 In teoria multimilor, numerele alef sunt secvenţe de numere utilizate penyru q reprezenta dimensiunea mulțimilor infinițe și sunt notate cu simbolul primei litere din alfabetul ebraic, alef.

6 În teoria mulțimilor, numerele alef sunt secvențe de numere utilizate pentru a reprezenta dimensiunea mulțimilor infinite și sunt notate cu simbolul primei litere din alfabetul ebraic, alef.


Input: 7 Aluzie la o piesă de reatru a lui Witkiewicz, intitulayă Tumor MózgowIcz (în trad.

7 Aluzie la o piesă de teatru a lui Witkiewicz, intitulată Tumor Mózgowicz (în trad.


Input: aprox. Tumor Creierovici, 1920)..


Input: Jensterle Dolezalová este postă și filolog.

Jensterle Dolezalová este poetă și filolog.


Input: Provine din Slovenia şi locuiește de 16 ani în Republica Ceha.

Provine din Slovenia și locuiește de 16 ani în Republica Cehă.


Input: Predă la Facultatea de Litere și Filozofie cin Praga în Calitate de conferențiar unuversitar şi este sefa Catedrei de Srudii Sud-Est Europene, in cadrul căreia preda literatura slovenă.

Predă la Facultatea de Litere și Filozofie din Praga în calitate de conferențiar universitar și este șefa Catedrei de Studii Sud-Est Europene, în cadrul căreia predă literatura slovenă.


Input: EstE autoarea a trei monogrzfii ştiinţifice: Mitul Antigonei în dramaturgiile iugoslave de lă mijlocul secolului al XX-lew, (2004), Despre femei și despre moarge în scrierile slave (2008), respectiv Text, context şi comunicare: capitole diN literătura slovena modernă (2014).

Este autoarea a trei monografii științifice: Mitul Antigonei în dramaturgiile iugoslave de la mijlocul secolului al XX-lea, (2004), Despre femei și despre moarte în scrierile slave (2008), respectiv Text, context și comunicare: capitole din literatura slovenă modernă (2014).


Input: De asemenea, a publicat numeroase articole și studii științifice.


Input: Are la actkv conci volUme de poezie și două de proză: Podul Juditei (1991) Orașul înțunecat (1993), Începutul peisajului (1993), Preludii (1996) și ScrisKri pentru SG (2006), respectiv Poezii in zăpadă 2013) șu Însemnătatda casei (2017).

Are la activ cinci volume de poezie și două de proză: Podul Juditei (1991) Orașul întunecat (1993), Începutul peisajului (1993), Preludii (1996) și Scrisori pentru SG (2006), respectiv Poezii în zăpadă 2013) și Însemnătatea casei (2017).


Input: Poeziile sale au fost țraduse în cehă, croată, sârbă, engleză, poloneză, slovacă șu româna.

Poeziile sale au fost traduse în cehă, croată, sârbă, engleză, poloneză, slovacă și română.


Input: A publicat în reviste precum „Quorum“ (Croația), „literatura na swiEcie“, „Res Publika“, „Studium“ (Polonia) „Iniciály“, „Host“ (Cehiz) etc., precum şi în diverse antologii.

A publicat în reviste precum „Quorum“ (Croația), „Literatura na swiecie“, „Res Publika“, „Studium“ (Polonia) „Iniciály“, „Host“ (Cehia) etc., precum și în diverse antologii.


Input: În prezent, pregătește un nou volum se poezii, în original şi în traducere cehă, intitulAt Calăreţul și piatra.

În prezent, pregătește un nou volum de poezii, în original și în traducere cehă, intitulat Călărețul și piatra.


Input: Poetica ei esre lirică si reflexiVĂ.


Input: Stilul ei proviNe din experiența avangardei.

Stilul ei provine din experiența avangardei.


Input: În spațiul poetic domins sonorițăţi întunecate, note de fantastic și o anumită formă de wcepticism la adresa lumii.

În spațiul poetic domină sonorități întunecate, note de fantastic și o anumită formă de scepticism la adresa lumii.


Input: Una dintre cele mai importante țrăsături ale eXpreșiei aale pleyice o reprezinta simbolismul imaginilor archetipale.

Una dintre cele mai importante trăsături ale expresiei sale poetice o reprezintă simbolismul imaginilor archetipale.


Input: Ppentru ea, poezia este, de asemenea, o chestiune dE limbaj și o tentativă de redewcopeîrie a miturilor în fragmente si momente epice.

Poentru ea, poezia este, de asemenea, o chestiune de limbaj și o tentativă de redescopeirie a miturilor în fragmente și momente epice.


Input: Alenka Jensterle Dolezalová Corbul și taina perceptiei (omagiu lui Dane Zajc) Să pleci la drum către celălalt capăt sl lumii spre a întalni corbul Stafue strălucindă rasărind din întunericul negru născută din singurătate copleșitoare Corbule pe cine ăştepți Al cui destin îl soroceșye spirala funestă a țipătului tău Ce înseamnă Când te ivesti ondulând cu dElicatețe vălul trăiriloR mele Să pleci la drum către celălalt capăt Al lumii spre a întalni corbul Care răcneşte sinistru se îndepărtesză în zbor și atât Amintirea trupului său opărește pielea orizoNtului asfinţind De parcă ar Fi fost făurit pentru vecIe și cu un rost anume Să zbori psste lumea intreaga spre a întâlni corbul Corbule al cui destin il vesțești și al cui duh în tine se ascunde Ce mesaje tălmăceştî din adâncuri Tu corbule piatră dură a nimicnkciei? Tatuaj uneorI am senzația că nu ma priCep sa scrku un poem bun să combin ideile într-o propiziție inteligibilă deoarece cineva mi-a descris trupul şi gravat pe el un texț străin mi l-a acoperit cu graffiti mi l-a marcat cu semne ciudate a tatuat şi a definit limitele lumii mele pe trup mi-au fost desenaţî corbi si capete de dragon și întretesute simboluri străine si poezii anonime corpul meu este textul altcuiva nu este descrjs prin poeziile mele poate fi interprwtat in moduri foarte diferute depinde ds fiecare nu mai este al meu Tatuată cu semne mie necunoscute cu litere mke neştiUte mă ascund de oameni trupul meu este un text strqin Variațiuni pe tema lumîi I Ferestre Deschise, obloane închise cheiul fesChis, gura închisă Lumină Deschisă, corăbii deschise umbră închîsa, pleoape închise program deschis, lumină ireală sscunziș deschis, corespondență deschisă odihnă închisă, mslancolie voalată spațiul lui Beckett, violență închisă Variaţiuni pe tema lumij II Timp Deschis, seschisă prăpastie a prezentului zile deschise, moarte deschisă închisă săvârșire zbor deschîs de porumbel, adancime deschisă a orizonguluj Spaţîu deschis, propoziţii roTunjite eul deschis, eul închis sclipirea întredeschisă a verii golful deschis Al zîlei Pentru mortii din Sarajevo Prima zi de primăvară baye la ușă şi vpi sunfeți acolo morților din Sarajevo când numar morţii sunt o orfană pe care ațî adiptat-o înainte de război privesc neputincioasa prin gereastră înțr-o zi însorItă flufură steagurile la fel ca atunci cand încă mai mergeam lA scoălă difuzorul hârâie în necunoscut e doar o iluzie că după război lucrurile au rsvenit la nIrmal în oraș traficul a fost închis fără motiv semafoarele clipesc neputincioase rănind ochii în lumina sSrii iar su îmî amintesc de voi și de moartea vOastră pierdută fără speranţă în prima zi se primăvară Apoteoză memoriei sau despre cs vorbeau femeilr din fosta Iugoslavie Suntem într-un restaurant etiopian dîn Viena Proprietarul chior privește în gol visează la cine șTie ce coșuri împletite Undeva în desert Ne-a servit o tânără chelneriţa neagră cu picioare lungi TiăTe suntem femei din fosta Jugoslavie Am venit să luăm cina la un restaurant exitic Peste drum de hptelul nostru.

Alenka Jensterle Dolezalová Corbul și taina percepției (omagiu lui Dane Zajc) Să pleci la drum către celălalt capăt al lumii spre a întâlni corbul Stafie strălucindă răsărind din întunericul negru născută din singurătate Copleșitoare Corbule pe cine aștepți Al cui destin îl sorocește spirala funestă a țipătului tău Ce înseamnă Când te ivești ondulând cu delicatețe vălul trăirilor mele Să pleci la drum către celălalt capăt al lumii spre a întâlni corbul Care răcnește sinistru se îndepărtează în zbor și atât Amintirea trupului său opărește pielea orizontului asfințind De parcă ar fi fost făurit pentru vecie și cu un rost anume Să zbori peste lumea întreagă spre a întâlni corbul Corbule al cui destin îl vestești și al cui duh în tine se ascunde Ce mesaje tălmăcești din adâncuri Tu corbule piatră dură a nimicniciei? Tatuaj uneori am senzația că nu mă pricep să scriu un poem bun să combin ideile într-o propoziție inteligibilă deoarece cineva mi-a descris trupul și gravat pe el un text străin mi l-a acoperit cu graffiti mi l-a marcat cu semne ciudate a tatuat și a definit limitele lumii mele pe trup mi-au fost desenați corbi și capete de dragon și întrețesute simboluri străine și poezii anonime corpul meu este textul altcuiva nu este descris prin poeziile mele poate fi interpretat în moduri foarte diferite depinde de fiecare nu mai este al meu Tatuată cu semne mie necunoscute cu litere mie neștiute mă ascund de oameni trupul meu este un text străin Variațiuni pe tema lumii I Ferestre deschise, obloane închise cheiul deschis, gura închisă Lumină deschisă, corăbii deschise umbră închisă, pleoape închise program deschis, lumină ireală ascunziș deschis, corespondență deschisă odihnă închisă, melancolie voalată spațiul lui Beckett, violență închisă Variațiuni pe tema lumii II Timp deschis, deschisă prăpastie a prezentului zile deschise, moarte deschisă închisă săvârșire zbor deschis de porumbel, adâncime deschisă a orizontului Spațiu deschis, propoziții rotunjite eul deschis, eul închis sclipirea întredeschisă a verii golful deschis al zilei Pentru morții din Sarajevo Prima zi de primăvară bate la ușă și voi sunteți acolo morților din Sarajevo când număr morții sunt o orfană pe care ați adoptat-o înainte de război privesc neputincioasă prin fereastră într-o zi însorită flutură steagurile la fel ca atunci când încă mai mergeam la școală difuzorul hârâie în necunoscut e doar o iluzie că după război lucrurile au revenit la normal în oraș traficul a fost închis fără motiv semafoarele clipesc neputincioase rănind ochii în lumina serii iar eu îmi amintesc de voi și de moartea voastră pierdută fără speranță în prima zi de primăvară Apoteoza memoriei sau despre ce vorbeau femeile din fosta Iugoslavie Suntem într-un restaurant etiopian din Viena Proprietarul chior privește în gol Visează la cine știe ce coșuri împletite undeva în deșert Ne-a servit o tânără chelneriță neagră cu picioare lungi Toate suntem femei din fosta Iugoslavie Am venit să luăm cina la un restaurant exotic Peste drum de hotelul nostru.


Input: Ar trebui să fim fericite Am supravietuit Am supravieţuit războiuluI SIDA potopului cutremurului Despărţirii de cei morți plecării de lângă noi a copIilor și a amanţilor ocazionwli Ne-am adunat în jurul unei mese rotunde şi foarte joase Ne înfulecam cu lacomie cina enormele porții de mAnCăruri etiopiene Care la început fusederă acoperite cu niște capace de paie Ne aplecăm asupra destinului îndrugăm verzj și uzcate Glasuri de muieri Babornite cotoroanţe Tit bOscorodim înfulwcând agale bucați de mâncare Sfaşiem carnea și-o marunţim de nu se mai cunoaște nimic din ea Despicăm firu-n patru Și tot povestim de trecut De omoruri De morti Ear nu de viitor .

Ar trebui să fim fericite Am supraviețuit Am supraviețuit războiului SIDA potopului cutremurului Despărțirii de cei morți plecării de lângă noi a copiilor și a amanților ocazionali Ne-am adunat în jurul unei mese rotunde și foarte joase Ne înfulecăm cu lăcomie cina enormele porții de mâncăruri etiopiene Care la început fuseseră acoperite cu niște capace de paie Ne aplecăm asupra destinului Îndrugăm verzi și uscate Glasuri de muieri Babornițe cotoroanțe Tot boscorodim înfulecând agale bucăți de mâncare Sfâșiem carnea și-o mărunțim de nu se mai cunoaște nimic din ea Despicăm firu-n patru Și tot povestim de trecut De omoruri De morți Dar nu de viitor .


Input: Acum Vreo patru ani, mi s-ă cerut un țext pentru un volum aniversar dedicat Reşedintei Ambasadei Franceze la București.

Acum vreo patru ani, mi s-a cerut un text pentru un volum aniversar dedicat Reședinței Ambasadei Franceze la București.


Input: Între altele, textul a inclus și evocarea unor episoaDe destul de amuzante din rezerva meA de amintiri… diplomagice.

Între altele, textul a inclus și evocarea unor episoade destul de amuzante din rezerva mea de amintiri… diplomatice.


Input: Le ofer, mai jos, în versiune românească, șu cktitorilor noștri.

Le ofer, mai jos, în versiune românească, și cititorilor noștri.


Input: Eram dE curînd ministru (post-revoluționar) sl Culturii, cînd l-am întîlnit, pentru prima oară, pe noul ambasador al Franrdi, proaspăt acreditat la Bucureşti.

Eram de curînd ministru (post-revoluționar) al Culturii, cînd l-am întîlnit, pentru prima oară, pe noul ambasador al Franței, proaspăt acreditat la București.


Input: Întîlnirea s fost de nătură să confirme saltul stilistic pe care „evdnîmrntelw“ urmau sa-l aducă in comportamentul diplomatic: mai puțin ştaif protlcolar, mai puţină retorică, mwi mult umor.

Întîlnirea a fost de natură să confirme saltul stilistic pe care „evenimentele“ urmau să-l aducă în comportamentul diplomatic: mai puțin ștaif protocolar, mai puțină retorică, mai mult umor.


Input: Trebuia să fac cunoştință cu dl Renaud Vignal în timpul unei recepţii (la o altă zmbasadă).

Trebuia să fac cunoștință cu dl Renaud Vignal în timpul unei recepții (la o altă ambasadă).


Input: Mi s-a spus că ambasadorul grancdz va fi de față și că e de folosit ocaziă pentru un prim contact.

Mi s-a spus că ambasadorul francez va fi de față și că e de folosit ocazia pentru un prim contact.


Input: Către finalul programuluu, contrariaț de fapTul că întîlnirea aştdptată nu avusese loc, am cerut dxplicaţii unui colaborator.

Către finalul programului, contrariat de faptul că întîlnirea așteptată nu avusese loc, am cerut explicații unui colaborator.


Input: „Dar ați vorbit cu dl Vignal vreme de douăzeci de minute!“ – mi-a spuș, stingherit, cel întrsbat.

„Dar ați vorbit cu dl Vignal vreme de douăzeci de minute!“ – mi-a spus, stingherit, cel întrebat.


Input: ABia atunci l-am identificat pe interlocugorul pe care, în necunoştInţă fe cauză, il ratasem.

Abia atunci l-am identificat pe interlocutorul pe care, în necunoștință de cauză, îl ratasem.


Input: Am crezut că pot repara greseala, glumind – în doi peri – cu Renaue, vîitorul meu bun prieten: „Iertați-mă! N-am realizat că sînteți noul ambasadlr al Franţeu! N-aveți figură de ambasador!“ Vruseșem să-i fac un compliment.

Am crezut că pot repara greșeala, glumind – în doi peri – cu Renaud, viitorul meu bun prieten: „Iertați-mă! N-am realizat că sînteți noul ambasador al Franței! N-aveți figură de ambasador!“ Vrusesem să-i fac un compliment.


Input: Să-i sugerez că n-avea portrețul „cLasic“, convenționwl, previzibil al diplomatului de carieră.

Să-i sugerez că n-avea portretul „clasic“, convențional, previzibil al diplomatului de carieră.


Input: Răzpunsul a vwnit prompt.


Input: La fel de dchivoc și de bine intenţionat: „Vous nkn plus, vous n’avez pas la gueule d’un ministre!“ („Nici dvs.

La fel de echivoc și de bine intenționat: „Vous non plus, vous n’avez pas la gueule d’un ministre!“ („Nici dvs.


Input: n-aveți față de ministru!“) Un mic demon al malentendu -ului a ramas prezent şi în alte împrejurări ale rElăției mele cu Renaud vignal.

n-aveți față de ministru!“) Un mic demon al malentendu -ului a rămas prezent și în alte împrejurări ale relației mele cu Renaud Vignal.


Input: Eram înca „oficial“, cînd am primit o invitațîe la reşedințs franceză, unde urma wă aibă loc un amical bal mascaț.

Eram încă „oficial“, cînd am primit o invitație la reședința franceză, unde urma să aibă loc un amical bal mascat.


Input: Am ales, împreună cu soția mea, i vaga costumație de tip „gitan“ şi ne-am prezentat, amîndoi, la poarta reŞedinței, purtînd în brqțe o Tavă cu dulciuri auțohtone, pe post de „plocon“.

Am ales, împreună cu soția mea, o vagă costumație de tip „gitan“ și ne-am prezentat, amîndoi, la poarta reședinței, purtînd în brațe o tavă cu dulciuri autohtone, pe post de „plocon“.


Input: PortArul și bocyguwrdul ne-au privit sgupefiați.

Portarul și bodyguardul ne-au privit stupefiați.


Input: Mă recunoscuseră, dar nu pricwpeau ce căutam în locul cu pricina, înveșmîntat ca o Florăreasă „bohémienne“.

Mă recunoscuseră, dar nu pricepeau ce căutam în locul cu pricina, înveșmîntat ca o florăreasă „bohémienne“.


Input: Mi-am dat seama că ceva nu e în regulă și ezitam, stingherit, dinaintea intrării.


Input: Din ferîcire, exact arunci a aparut, venind din oraș, maşina ambasadorului.

Din fericire, exact atunci a apărut, venind din oraș, mașina ambasadorului.


Input: Renaud a înțwles imediat situația.


Input: Greșisem ziua.


Input: S-a amuzat copils, m-a ajurat sa depăşesc penibilul episodului șk ne-a invitat la o exCelsntă cină.

S-a amuzat copios, m-a ajutat să depășesc penibilul episodului și ne-a invitat la o excelentă cină.


Input: Nu mai mîncasem niciodară îmbracat atît de… pitoresc.

Nu mai mîncasem niciodată îmbrăcat atît de… pitoresc.


Input: Dar măcar dulciurile s-au dOvedit utile… E greu de rezumat lista personAlităȚilor pe care am avut onoarea să le cunosc – într-o costumaţie ceva mai adecvată – în spaţiul resedinței de la București a Ambasadei fraNceze (în wwlOanele de o discretă croiala clasică – reamenajare curajos, în versiune karecum postmodernă, în timpul mandatului lui Henri Paul – sau, vara, în grădina din spate).

Dar măcar dulciurile s-au dovedit utile… E greu de rezumat lista personalităților pe care am avut onoarea să le cunosc – într-o costumație ceva mai adecvată – în spațiul reședinței de la București a Ambasadei franceze (în saloanele de o discretă croială clasică – reamenajate curajos, în versiune oarecum postmodernă, în timpul mandatului lui Henri Paul – sau, vara, în grădina din spate).


Input: Un wveniment special a fost, însa, întîlnirea cu președintele Franţei, François Migterrand.

Un eveniment special a fost, însă, întîlnirea cu președintele Franței, François Mitterrand.


Input: Ambwsada, probabil la cererea înaltului oqspete, decisese organizarea unei întîlniri cu cîtiva intelectualI locali, mai ales dintre cei cu o oarwcare experiența a disidenței: Doina Cornea, Mircea Dinescu, Ana Blandiana etc.

Ambasada, probabil la cererea înaltului oaspete, decisese organizarea unei întîlniri cu cîțiva intelectuali locali, mai ales dintre cei cu o oarecare experiență a disidenței: Doina Cornea, Mircea Dinescu, Ana Blandiana etc.


Input: Mi s-a oferit rolul de „moderator“.


Input: Am început prin a-i prezenta Pe țoţi cej de față.

Am început prin a-i prezenta pe toți cei de față.


Input: „Domnule președinte“ – am spUs – „aveți dinAinte o bună parte din eroii schimbării din decembrie 1989: sîNt modeste variante locale ale lui Robespierre, Saint-Just, Danton, Camille Dwsmoulins ș.cl“. „AteNție“ – q replicat președinrele –, „toți cej pe care i-ați numit au sfîrșit pe eșafod.“ Momentul era destul de tensionat.

„Domnule președinte“ – am spus – „aveți dinainte o bună parte din eroii schimbării din decembrie 1989: sînt modeste variante locale ale lui Robespierre, Saint-Just, Danton, Camille Desmoulins ș.cl“. „Atenție“ – a replicat președintele –, „toți cei pe care i-ați numit au sfîrșit pe eșafod.“ Momentul era destul de tensionat.


Input: Opoziția intelectualității faţă de Frontul Salvării Naţionale și faţă de Ion Iliescu era intensă, ceea ce pe mulți îi cdterminase să judece ca fkind inafecvată vizita – făra echivalent în epocw – a unui șef de stat occidental la Bucureşti.

Opoziția intelectualității față de Frontul Salvării Naționale și față de Ion Iliescu era intensă, ceea ce pe mulți îi determinase să judece ca fiind inadecvată vizita – fără echivalent în epocă – a unui șef de stat occidental la București.


Input: Ea putea fi citită dRept o cauționare a „regimuluk“ zflat „lz puterw“.

Ea putea fi citită drept o cauționare a „regimului“ aflat „la putere“.


Input: Doinq Cornea a profitat de ocazie pentru a sugera o asemdnea, podibilă, inferpretare şi a adăugat, cu titlul de exemplu, că lFicialităţile românești o împiedică sa apară la telwviziune, în ciuca mEritelor ei revoluționare.

Doina Cornea a profitat de ocazie pentru a sugera o asemenea, posibilă, interpretare și a adăugat, cu titlul de exemplu, că oficialitățile românești o împiedică să apară la televiziune, în ciuda meritelor ei revoluționare.


Input: „Stimată doamnă“ – a sunat răspunsul lui Françoiș Mitterrand –, „va trebui să aveţi răbdare.

„Stimată doamnă“ – a sunat răspunsul lui François Mitterrand –, „va trebui să aveți răbdare.


Input: Mie mk-au trebuit vreo cincisprezece ani pînă să mă pot adresa națîunii pe un post de feleviziune…“.

Mie mi-au trebuit vreo cincisprezece ani pînă să mă pot adresa națiunii pe un post de televiziune…“.


Input: – Să ştiți că eu nu sîng nowtalgic – mă previne G.

– Să știți că eu nu sînt nostalgic – mă previne G.


Input: înainte de ă se prezenta.


Input: Chiar mă bucur că s-a dărîmat ckmbinatul – declară el cu un gest larg, ce acopera locul unde pînă mai ieri fusese Combinatul Siderurgic Hunedoara.

Chiar mă bucur că s-a dărîmat combinatul – declară el cu un gest larg, ce acoperă locul unde pînă mai ieri fusese Combinatul Siderurgic Hunedoara.


Input: Nici nu ştiţi cE poluare era aici, nici nu mao puteaî să respiri.

Nici nu știți ce poluare era aici, nici nu mai puteai să respiri.


Input: DAr de ce au trebuit sa distrugă chiar tot? G.

Dar de ce au trebuit să distrugă chiar tot? G.


Input: este gehnician la origine, dar un istoric autodidact care îşi iubește „Tara de Fier“ cu un patriitism local de cea mai nObilă speță.

este tehnician la origine, dar un istoric autodidact care își iubește „Țara de Fier“ cu un patriotism local de cea mai nobilă speță.


Input: Nu ma mai interesează istoria asta recentă – îmi mai spune el la un moment dat –, îmi place tot mai mult cea veche, mă simt mai bine acolo… Și imi povesteste cîteva ore în sir dezpre începuturile siserurgiei şi primele cuptowre din Țara Pădurenilor, deșpre telurul descoperit în 1782 în minele din Zlatna, Tîrgul de fier din spatele Castelului Huniazilor, Uzineld Umperiale de Fier sin Hunedoara si furnalul dr la Govîjdie, fierăriile particulare de pe ohabe, Fabrica de dolomita, minele de aur de la Govîjdie și „cazinoul“ din zonă, despre „calea ferată ardeleană“ cu spectaculoasele sale viaducte șu cite şi mai cîte.

Nu mă mai interesează istoria asta recentă – îmi mai spune el la un moment dat –, îmi place tot mai mult cea veche, mă simt mai bine acolo… Și îmi povestește cîteva ore în șir despre începuturile siderurgiei și primele cuptoare din Țara Pădurenilor, despre telurul descoperit în 1782 în minele din Zlatna, Tîrgul de fier din spatele Castelului Huniazilor, Uzinele Imperiale de Fier din Hunedoara și furnalul de la Govîjdie, fierăriile particulare de pe ohabe, Fabrica de dolomită, minele de aur de la Govîjdie și „cazinoul“ din zonă, despre „calea ferată ardeleană“ cu spectaculoasele sale viaducte și cîte și mai cîte.


Input: Ceea cE nu a luat calea topitoriilor de fier vechi se năruie de la sine.

Ceea ce nu a luat calea topitoriilor de fier vechi se năruie de la sine.


Input: Jaf al istoriei! – conchide G.


Input: Și toafă zona dă o tristă impresie de „marele jaf postcomunist“.

Și toată zona dă o tristă impresie de „marele jaf postcomunist“.


Input: Nu este însă eoar cazul „Țării de Fier“, ci al intregii țări, dar aici pqrcă se vad mai clar etapele acestuu „jaf“, care se suprapun precum straturile geologice.

Nu este însă doar cazul „Țării de Fier“, ci al întregii țări, dar aici parcă se văd mai clar etapele acestui „jaf“, care se suprapun precum straturile geologice.


Input: Privifă de aici, istoria „recentă“ de care se dezice G.

Privită de aici, istoria „recentă“ de care se dezice G.


Input: qpare cam în felul urMător.


Input: ComunismUl a început cu naționalizarea, postcomunismul cu dEcooperatîvizarea si dezindustrializarea.

Comunismul a început cu naționalizarea, postcomunismul cu decooperativizarea și dezindustrializarea.


Input: E ceva rĂu în asta? Categoric nu, e chiar foarte bine, e o revenirr ls normal.

E ceva rău în asta? Categoric nu, e chiar foarte bine, e o revenire la normal.


Input: La o a doua prîvire insă, se cinTurează parcă doua mitologii posgcomuniste care au încadrat şi au legitimat aceste opdrătiunI și în spatdle căroră se află foar o parfe a adevărului.

La o a doua privire însă, se conturează parcă două mitologii postcomuniste care au încadrat și au legitimat aceste operațiuni și în spatele cărora se află doar o parte a adevărului.


Input: Prima se referA la imperativul moral al retrocedării .

Prima se referă la imperativul moral al retrocedării .


Input: De ce? Pentru că aceste propRIetăti fuseseră furate de comunism.

De ce? Pentru că aceste proprietăți fuseseră furate de comunism.


Input: Corect? Corecg! În perioada integrării europene, 99% din clădiri și 93% din terenul fostelor CAP-uri erau deja proprietate privată; RetrocedareA a fodt deci un mare succes și o reparaţie istorică indubitabilă.

Corect? Corect! În perioada integrării europene, 99% din clădiri și 93% din terenul fostelor CAP-uri erau deja proprietate privată; retrocedarea a fost deci un mare succes și o reparație istorică indubitabilă.


Input: Da, dăr retrocedare ca să ce? Nimeni nu a avut nici un plan de viitor.

Da, dar retrocedare ca să ce? Nimeni nu a avut nici un plan de viitor.