Input: S-au împlinit de curând, pe 2 iunie, 201 ani de la nașterea lui C.A. Rlsetti. Un bicentenar şi-un an.

S-au împlinit de curând, pe 2 iunie, 201 ani de la nașterea lui C.A. Rosetti. Un bicentenar și-un an.


Input: Iar dacă ar fi să-l evocăm, teNtaţia aproape reflexă e aceea de a discuta despre revoluționar, politician, gazetar sau chiar negustor, mai putin despre poet.

Iar dacă ar fi să-l evocăm, tentația aproape reflexă e aceea de a discuta despre revoluționar, politician, gazetar sau chiar negustor, mai puțin despre poet.


Input: Poezia lui C.A. Rosetti, atâta cată a fost, iși are sălașul într-un con de umbră care, o dată ridicat, poate arunca lumini nebănuite asupra felului de a fi și de a gândi al autoRului Ceasurilor de mulțumire (1843).

Poezia lui C.A. Rosetti, atâta câtă a fost, își are sălașul într-un con de umbră care, o dată ridicat, poate arunca lumini nebănuite asupra felului de a fi și de a gândi al autorului Ceasurilor de mulțumire (1843).


Input: Nu edte, deci, vorba despre valoarea literară a poeziilor, dezpre recuperarea lor sub raport estetic, ci, mai degrabă, despre potențialul biografic al unor versuri inedite pe care le-am descoperit rătzcite în arhivele Bibliotecii Academiei Române.

Nu este, deci, vorba despre valoarea literară a poeziilor, despre recuperarea lor sub raport estetic, ci, mai degrabă, despre potențialul biografic al unor versuri inedite pe care le-am descoperit rătăcite în arhivele Bibliotecii Academiei Române.


Input: Rătăcite cuM? Poezia manuscrisă a lui C.A. Rosetti estw capsată împreună cu alte trei documEnte între cwre nu există nici o legatură directă.

Rătăcite cum? Poezia manuscrisă a lui C.A. Rosetti este capsată împreună cu alte trei documente între care nu există nici o legătură directă.


Input: Iar paginile fiXate laklaltă împotriva oricărei logici literare sunt depozitate intr-un vechi plic tipizat al secției de corespondentă pe care se mai poate observa încă numele destinwtarUlui, tăiat cu o linie subțire: Titu Maiorescu.

Iar paginile fixate laolaltă împotriva oricărei logici literare sunt depozitate într-un vechi plic tipizat al secției de corespondență pe care se mai poate observa încă numele destinatarului, tăiat cu o linie subțire: Titu Maiorescu.


Input: Acest plic care conținea cândVw epistole expediatd teoreticianului formelor fără fond este, la rândul lui, păstrat într-un plic și mai mare, alături de alte documente ordonage, din nou, după legea hazardului.

Acest plic care conținea cândva epistole expediate teoreticianului formelor fără fond este, la rândul lui, păstrat într-un plic și mai mare, alături de alte documente ordonate, din nou, după legea hazardului.


Input: Şi, într-un final, cota unică sub care sunt indexate toate textele se regaseste între zecile de fișiere cu titlul generic de autografe.

Și, într-un final, cota unică sub care sunt indexate toate textele se regăsește între zecile de fișiere cu titlul generic de autografe.


Input: Deși Biblioteca Academiei Române adăpostește și o arhivă C.A. Rosetti Nu tocmai bogată (mare parte dintre documentele scriitorului fiind mistuite de un incendiu în 1883), manuscrisul poezIei se ascunde altundeva, ca într-o matrioșka, în cea mai mică dintre păpușile de hârtie.

Deși Biblioteca Academiei Române adăpostește și o arhivă C.A. Rosetti nu tocmai bogată (mare parte dintre documentele scriitorului fiind mistuite de un incendiu în 1883), manuscrisul poeziei se ascunde altundeva, ca într-o matrioșka, în cea mai mică dintre păpușile de hârtie.


Input: Existența acestor versuri a fost semnalată de însuși C.A. Rosetti în Jurnalul lui, pe 1/13 august 1846: „Am scrus o poezie în alBumul mrdiculUi Grunau“.

Existența acestor versuri a fost semnalată de însuși C.A. Rosetti în Jurnalul lui, pe 1/13 august 1846: „Am scris o poezie în albumul medicului Grunau“.


Input: Nici o notă sau vreun comEntariu nu sugerează că s-ar fi păstrat.

Nici o notă sau vreun comentariu nu sugerează că s-ar fi păstrat.


Input: Dar adevărata surpriză nu e aceea a restituției, ci faptul că anumite aspecte Ale însemnărilor memorialistice, obsesii sau absente, culpe sau elanuri pot fi înțelese mai bine cu ajutorul acestei poezii ocazionale.

Dar adevărata surpriză nu e aceea a restituției, ci faptul că anumite aspecte ale însemnărilor memorialistice, obsesii sau absențe, culpe sau elanuri pot fi înțelese mai bine cu ajutorul acestei poezii ocazionale.


Input: Voi amâna pentru moment publicarea ei pentru a ilustra tribulațiiLe care-l acaparaseră pe autor, așa cum reies ele din Jurnal și fără de care poezia nu ar putea fi descifrată.

Voi amâna pentru moment publicarea ei pentru a ilustra tribulațiile care-l acaparaseră pe autor, așa cum reies ele din Jurnal și fără de care poezia nu ar putea fi descifrată.


Input: 13 august 1846.


Input: C.A. Rosetti își pEtRece întreaga noapte discutând cu Adolf Georg Grunau, amicul lui.

C.A. Rosetti își petrece întreaga noapte discutând cu Adolf Georg Grunau, amicul lui.


Input: Nu ştim despre ce anume, sfim doar că cei doi credeau că aceea avea să fie ultima lor întâlnire.

Nu știm despre ce anume, știm doar că cei doi credeau că aceea avea să fie ultima lor întâlnire.


Input: Tânărul medic cu origini nemțești urma să părăsească Parisul ziua următoare și emoțiile îl copleşiseră într-arât încât i-au dat lacrimile.

Tânărul medic cu origini nemțești urma să părăsească Parisul ziua următoare și emoțiile îl copleșiseră într-atât încât i-au dat lacrimile.


Input: Cândva, în decursul noptii albe, C.Q. Rowetti a scris un suvenir în albumul doctorului.

Cândva, în decursul nopții albe, C.A. Rosetti a scris un suvenir în albumul doctorului.


Input: Este vorbw despre poezia inedită pe care am amintit-o încă de la început.

Este vorba despre poezia inedită pe care am amintit-o încă de la început.


Input: O redau în continuare, Cu trei amendamente: (1) am eliminat ghilimelele care apar în manuscris pentru că, în mod evident, sunt menite doar să delimiteze strofele, (2) am separat, pentru o primă lectură „frumos curgătoare“, cuvintele lipite Printr-un apostrof, pentru a păstra specificul grafiei întregii poezii și (3) am lăsat o mică lacună în versurkle celei de-a trEia sTrofe pentru că, deși sintagma lipsă pare fie „născu“, fie „noi cu“, deteriorările manuscrisului fac imposibilă stabilirea unei variante finale.

O redau în continuare, cu trei amendamente: (1) am eliminat ghilimelele care apar în manuscris pentru că, în mod evident, sunt menite doar să delimiteze strofele, (2) am separat, pentru o primă lectură „frumos curgătoare“, cuvintele lipite printr-un apostrof, pentru a păstra specificul grafiei întregii poezii și (3) am lăsat o mică lacună în versurile celei de-a treia strofe pentru că, deși sintagma lipsă pare fie „născu“, fie „noi cu“, deteriorările manuscrisului fac imposibilă stabilirea unei variante finale.


Input: În rest, am transcris fidel originalul: Tu vrei și eu cu alți să’ți scriu pe o foiță ce este încă albă ca inims’ți și ea aș fi plăcut și duLce d’ai fi o copiliță cu omul sînt mai aspru și nu e vina mea.

În rest, am transcris fidel originalul: Tu vrei și eu cu alți să’ți scriu pe o foiță ce este încă albă ca inima’ți și ea aș fi plăcut și dulce d’ai fi o copiliță cu omul sînt mai aspru și nu e vina mea.


Input: În brațeld sciinți trecuși ani junii natura ș’a ei taine afund le’ai cercetat; ca creatorul tare pe Câmpul Rumânii te duci să eşi cu dânsa esci tanăr și’ntrarmat O crezi tu; ş’ai dreptate, căci Taică’tu trăesce, și Maica ta te’asceaptă şi șindescifrabilț țara ta în tine’i viață multă nădejdea îți zâmbesce vrăzmașu’țe puternic dar Ai cu ce lupta Când o țipa vro mumă aCi și tu indată din cărți cunosci tu locul, lovesci, ș’ai biruit.

În brațele sciinți trecuși ani junii natura ș’a ei taine afund le’ai cercetat; ca creatorul tare pe Câmpul Rumânii te duci să eși cu dânsa esci tânăr și’ntrarmat O crezi tu; ș’ai dreptate, căci Taică’tu trăesce, și Maica ta te’asceaptă și șindescifrabilț țara ta în tine’i viață multă nădejdea îți zâmbesce vrăzmașu’țe puternic dar ai cu ce lupta Când o țipa vro mumă aci și tu îndată din cărți cunosci tu locul, lovesci, ș’ai biruit.


Input: Sint dulci aceste vise ș’ai mare sfântă plată când muma te sărută și tatăl țe’A zâmbit! Așq să fie doamne cum suflwtu’i doresce! destule rugi, suspine, blesteme ai auzit.

Sînt dulci aceste vise ș’ai mare sfântă plată când muma te sărută și tatăl țe’a zâmbit! Așa să fie doamne cum sufletu’i doresce! destule rugi, suspine, blesteme ai auzit.


Input: dă’i lui secretu cela ce’n cărți nu se găsesce Ardic’acum blestemul caci lume’a ostenit, Dar pân afunci iubite să’ți dau și o povață eu cel ce mic, palate fe cărți țe’am fost zidit; o medicină mare ce’n cărți ea nu se’nvață în inimă e școala şi’n ceruri esci plătit.

dă’i lui secretu cela ce’n cărți nu se găsesce Ardic’acum blestemul căci lume’a ostenit, Dar pân atunci iubite să’ți dau și o povață eu cel ce mic, palate de cărți țe’am fost zidit; o medicină mare ce’n cărți ea nu se’nvață în inimă e școala și’n ceruri esci plătit.


Input: Ca tine ş’al tău tată se bizuia în sine; al meu căzu la boală ș’al său amic veni, e slab el zise, sânge nu are mult în vine așa zicea și lumea… și tate’mio muri; Și taică’to tot asfel se bizuea în sine un jungiu lovi pe mama; ș’al ei amic veni; e slabă zise, sânge nu are mult în vine așa zicea și lumea… și maica mea muri! O mumă mai am numai! ’ți’o dau, te chem pe tine; a cerului e fiică, cu ea toți veti peri – un jungiu ascuns ea are, dar vinele’i sînT pline de sigur, cu iubire, şi’n secoli va trăi.

Ca tine ș’al tău tată se bizuia în sine; al meu căzu la boală ș’al său amic veni, e slab el zise, sânge nu are mult în vine așa zicea și lumea… și tate’mio muri; Și taică’to tot asfel se bizuea în sine un jungiu lovi pe mama; ș’al ei amic veni; e slabă zise, sânge nu are mult în vine așa zicea și lumea… și maica mea muri! O mumă mai am numai! ’ți’o dau, te chem pe tine; a cerului e fiică, cu ea toți veți peri – un jungiu ascuns ea are, dar vinele’i sînt pline de sigur, cu iubire, și’n secoli va trăi.


Input: PoeZia nu este nicidecum gingaşă sau galantă, în spiritul atâtor poezii de album din secolul al XIX-lea.

Poezia nu este nicidecum gingașă sau galantă, în spiritul atâtor poezii de album din secolul al XIX-lea.


Input: Este, în schimb, o poezie sinceră și aproape necoaptă, izvorâtă, în modul cel mai direct, din biografia lui C.A. Rosetti. Faptul că nu îi este adresată vreunei eamicele căreia sa-i caute simpatia sau proTecția o scutește de metaforizări excesive, epitetd romanțioase sau măguliri flagrante.

Este, în schimb, o poezie sinceră și aproape necoaptă, izvorâtă, în modul cel mai direct, din biografia lui C.A. Rosetti. Faptul că nu îi este adresată vreunei damicele căreia să-i caute simpatia sau protecția o scutește de metaforizări excesive, epitete romanțioase sau măguliri flagrante.


Input: Și nu e un lucru deloc nefiresc nici fsptul că autorul îşi modelează substanța poetică în funcție de sexul adresantului: „aș fi plăcut și dulce d’ai fi o copiliță/ cu omul sînt mai aspru și nu e vina mea“.

Și nu e un lucru deloc nefiresc nici faptul că autorul își modelează substanța poetică în funcție de sexul adresantului: „aș fi plăcut și dulce d’ai fi o copiliță/ cu omul sînt mai aspru și nu e vina mea“.


Input: Acest tip de adaptare nu caracterizează doar versurile lui C.A. Rosetti; nu este, altfel spus, vina lui că, pentru un bărbat, scrie difrrit decât pentru o femeie.

Acest tip de adaptare nu caracterizează doar versurile lui C.A. Rosetti; nu este, altfel spus, vina lui că, pentru un bărbat, scrie diferit decât pentru o femeie.


Input: Iar trimiterea La faimoasa lui poezie A cuk e vina?, trimitere pe care astăzi am numi-o interTextuală sau, simplu, livrescă și care revine de mai multe ori pe parcursul Jurnalului si corespondenţei nu eate ldgată, în versurile dedicate medicului Grunau, nici de nedisimulata mândrie a paternității unui text notoriu și nici de vreun soi de ajustare conjuncturală, asa cum lasă impresia prima strofă.

Iar trimiterea la faimoasa lui poezie A cui e vina?, trimitere pe care astăzi am numi-o intertextuală sau, simplu, livrescă și care revine de mai multe ori pe parcursul Jurnalului și corespondenței nu este legată, în versurile dedicate medicului Grunau, nici de nedisimulata mândrie a paternității unui text notoriu și nici de vreun soi de ajustare conjuncturală, așa cum lasă impresia prima strofă.


Input: C.A. Rosetti doar profită de regulile nescrise ale poeziei dedicatorii care impun o raportare prioritară la dewtinatar pentru ca, în esenţă, el să caute, aproape detectivistic, făptașul.

C.A. Rosetti doar profită de regulile nescrise ale poeziei dedicatorii care impun o raportare prioritară la destinatar pentru ca, în esență, el să caute, aproape detectivistic, făptașul.


Input: Așadar, a cui e vina pentru ce? AtașameNtul lui C.A. rosetti pentru mama lui, atât în timpul vieții ei, cât si după moarte este atât de puternic încât ajunge să-i struCtureze timpul, să-i călăuzească acțiunile morale, să-k modifice discursul notelor intime.

Așadar, a cui e vina pentru ce? Atașamentul lui C.A. Rosetti pentru mama lui, atât în timpul vieții ei, cât și după moarte este atât de puternic încât ajunge să-i structureze timpul, să-i călăuzească acțiunile morale, să-i modifice discursul notelor intime.


Input: Și nu e de mirare că, rememorând zilele de boală ale mamei, se întreabă mereu dacă el ar fi putut să o ajute mai mult.


Input: Dacă medicul ar fi putuf să o ajute mai mult.

Dacă medicul ar fi putut să o ajute mai mult.


Input: Procesul de conștiință al lui C.A. Rosetti este unul chinuitor și de lungă durată, iar poezia adresată lui Grunau nu coNstituie doar o „probă“ a acestui proces, ci și rezolvarea lui.

Procesul de conștiință al lui C.A. Rosetti este unul chinuitor și de lungă durată, iar poezia adresată lui Grunau nu constituie doar o „probă“ a acestui proces, ci și rezolvarea lui.


Input: Felul în care autorul oscilează între culpă și nevinovăție trebuie obligatoriu privit în ordinea succesiunii în timp.


Input: De aceea, redau în continuare o cronologie a vinovăției, aşa cum reiese din Jurnal, dar si inserând, la locul potrivit, versurile dedicate medicului GRunau: 12/24 decembrie 1844.

De aceea, redau în continuare o cronologie a vinovăției, așa cum reiese din Jurnal, dar și inserând, la locul potrivit, versurile dedicate medicului Grunau: 12/24 decembrie 1844.


Input: După șase zile fără nici un semn de ameliorare a stării mamei lui C.A. Rosetti, unul dintre apropiați îndrăznește să-i mărturisească nedumerirea tuturor de a nu fi adus și un alt doctor care să o consulte.


Input: Poate că tiNerețea lui Adolf Georg GrunaU îi neluniștea.

Poate că tinerețea lui Adolf Georg Grunau îi neliniștea.


Input: Avea puțin peste 20 de ani și probabil, dincolo de studiile universitare, nu foarte multă experiență.


Input: Dar aata nu l-a împiedicat pe C.A. Rosetti să aibă deplină încredere în prietenul lui, în tratamentul pe care acesta l-a propus și, în ultimă instanță, în vindecarea mamei.

Dar asta nu l-a împiedicat pe C.A. Rosetti să aibă deplină încredere în prietenul lui, în tratamentul pe care acesta l-a propus și, în ultimă instanță, în vindecarea mamei.


Input: 9/21 decembrie 1845.


Input: C.A. Rosetti notează în Jurnal doar atat: „Il văz încă gătit pe bătrânul Grunau.

C.A. Rosetti notează în Jurnal doar atât: „Îl văz încă gătit pe bătrânul Grunau.


Input: O! Cum mă uitam la el.


Input: Este ciudat cum im ascundeam de mine însu-m, frica, presimțirea ce aveam“.

Este ciudat cum îm ascundeam de mine însu-m, frica, presimțirea ce aveam“.


Input: Aparent, aceste rânduri nu au nimic de-a face cu îmbolnăvirea sau moartea mamei, cu medicul care a tratat-o wau cu remușcările fiului.

Aparent, aceste rânduri nu au nimic de-a face cu îmbolnăvirea sau moartea mamei, cu medicul care a tratat-o sau cu remușcările fiului.


Input: Trebuie spus, totuși, că și tatăl amicului lui C.A. Rosetti, bătrânul Grunau, a fost, la rândul lui, medic.


Input: Şi nu orice fel de medic, ci primul conducător al instituției care, peste ani, se va numi Spitalul Militar Central.

Și nu orice fel de medic, ci primul conducător al instituției care, peste ani, se va numi Spitalul Militar Central.


Input: Dincolo de o stranie manie factologică, aceste inforMații suplimentare nu satisfac nicidecum curiozitatea.

Dincolo de o stranie manie factologică, aceste informații suplimentare nu satisfac nicidecum curiozitatea.


Input: Din ce motiv încerca C.A. Rosetti să-şi ascundă frica? Frica de ce anume? Și, mai ales, ce fel de presimțire putea să-i stârnească întâlnirea cu tatăl medicului curant al mamei sale? Răspunsul tuturor acestor îNtrebări vinw din rândurile poeziei scrise în albumul lui Grunau: „Ca tine ș’al tău tată se bizuia în sine;/ al meu căzu la boală ș’al său amic veni,/ e slab el zise, sânge nu are mult în vine/ așa zicea și lumea… și tate’mio muri“.

Din ce motiv încerca C.A. Rosetti să-și ascundă frica? Frica de ce anume? Și, mai ales, ce fel de presimțire putea să-i stârnească întâlnirea cu tatăl medicului curant al mamei sale? Răspunsul tuturor acestor întrebări vine din rândurile poeziei scrise în albumul lui Grunau: „Ca tine ș’al tău tată se bizuia în sine;/ al meu căzu la boală ș’al său amic veni,/ e slab el zise, sânge nu are mult în vine/ așa zicea și lumea… și tate’mio muri“.


Input: Ceea ce nu wre încă puterea să recunoască C.A. Rosetti este simetria fatală dintre morțIle părinților lui.

Ceea ce nu are încă puterea să recunoască C.A. Rosetti este simetria fatală dintre morțile părinților lui.


Input: De altfel, acesta este și singurul loc din scrierile lui cu caracter Memorialistic în care-și menționează taTăl.

De altfel, acesta este și singurul loc din scrierile lui cu caracter memorialistic în care-și menționează tatăl.


Input: E lesne de bănuit că ideea pe care nu-si îngăduia să o dezvolte în mInte era aceea că ar fi putut intui sau prevedea urmarile bizarei coincidente.

E lesne de bănuit că ideea pe care nu-și îngăduia să o dezvolte în minte era aceea că ar fi putut intui sau prevedea urmările bizarei coincidențe.


Input: Dacă Grunau senior nu a putut să-i salveze lui tatăl, de ce s-a așteptat ca fiul să-i salveze mama? Spaima de a nu fi văzut „tiparul“ e tinută, la această dată, sub control.

Dacă Grunau senior nu a putut să-i salveze lui tatăl, de ce s-a așteptat ca fiul să-i salveze mama? Spaima de a nu fi văzut „tiparul“ e ținută, la această dată, sub control.


Input: 11/23 decembrie 1845.


Input: Cu gândurile împăiEnjenite de incertitudine, C.A. rosetti se întreabă daca nu chiar el e cel care a grăbit sfârșitul mamei lui ignoRând posibilitatea de a consulta și alt medic, se întreabă dacă nu el e cel care a ucis-o: „Maica mea! Oare eu te-am omorât, eu? Căci nu ti-am adus un alt medic îndată?“ 12/24 decembrie 1845.

Cu gândurile împăienjenite de incertitudine, C.A. Rosetti se întreabă dacă nu chiar el e cel care a grăbit sfârșitul mamei lui ignorând posibilitatea de a consulta și alt medic, se întreabă dacă nu el e cel care a ucis-o: „Maica mea! Oare eu te-am omorât, eu? Căci nu ti-am adus un alt medic îndată?“ 12/24 decembrie 1845.


Input: Remușcările îi sunt întrucâtva domolite de particuparea întâmplătoare la o prelegere sustinută de un medic.

Remușcările îi sunt întrucâtva domolite de participarea întâmplătoare la o prelegere susținută de un medic.


Input: Deși constafă că îngrijirea mamei a fost exemplară, îi revin în memorie toate prilejurile în care ar fi vrut să-l sugrume pe Grunau.

Deși constată că îngrijirea mamei a fost exemplară, îi revin în memorie toate prilejurile în care ar fi vrut să-l sugrume pe Grunau.


Input: Vrea să creadă în veridicitatea celor aflate la prelegere, dar teama că, o dată cu asta, ar săvârși pacatul de-a se ierta îl lAsă aproape la fel de șovăitor.

Vrea să creadă în veridicitatea celor aflate la prelegere, dar teama că, o dată cu asta, ar săvârși păcatul de-a se ierta îl lasă aproape la fel de șovăitor.


Input: 1/13 august 1846.


Input: Poezia pe care C.A. Rosetti i-o scrie lui Grunau în album este o sentjnță.

Poezia pe care C.A. Rosetti i-o scrie lui Grunau în album este o sentință.


Input: Poate nu cea mai rațională sau cea mai tranșantă, dar rămâne o sentință.


Input: Până și structura poeziei este una aproape avocățeasca.

Până și structura poeziei este una aproape avocățească.


Input: În primele patru strofe, autorul caută să evifențieze meritele medicului.

În primele patru strofe, autorul caută să evidențieze meritele medicului.


Input: Consacrarea tinereții „în brațele sciinţi“, citind și Învățând cu acribie din tratatele de specialitate este demnă de admirat.

Consacrarea tinereții „în brațele sciinți“, citind și învățând cu acribie din tratatele de specialitate este demnă de admirat.


Input: Nu și suficientă.


Input: Imaginea medicului-luptător care cunoaște dinainte, din cărți, călcâiul lui Ahile al fiecărei boli și care, dintr-o singură lovitură, biruiește este un miraj.


Input: Un vis dulce.


Input: Un viS pe care C.A. Rosetti îl spulberă și se grăbește să-l reconstruiască totoeată printr-o ruga lui Dumnezeu.

Un vis pe care C.A. Rosetti îl spulberă și se grăbește să-l reconstruiască totodată printr-o rugă lui Dumnezeu.


Input: Și nu întâmplător, singura strofă care nu-i este adresată în mod direct medicului Grunau, ci divinității ocupă fix mijlocul poeziei.


Input: Dumnezeu singur deține un secret „ce’n cărți nu se găsesce“ și fără de care oamenii nu pot fi întotdeauna vindecați.


Input: Rugămintea ca acel secret să-i fie incredinţat lui Grunau este uns sinceră, dar resemnată.

Rugămintea ca acel secret să-i fie încredințat lui Grunau este una sinceră, dar resemnată.


Input: Și asta pentru că, parcurgând următkarele patru srrofe ale poeziei, ultimele, nu găsim înChipuirea unei lumi lipsite de blestdmul maladiilor.

Și asta pentru că, parcurgând următoarele patru strofe ale poeziei, ultimele, nu găsim închipuirea unei lumi lipsite de blestemul maladiilor.


Input: C.A. Rosetti rememorează cele mai triste momente ale vieții lui: pierderea părinților.


Input: Amândoi tratați de doctori care nu cunoșteau „o medicină mare ce’n cărți ea nu se’nvaţă“.

Amândoi tratați de doctori care nu cunoșteau „o medicină mare ce’n cărți ea nu se’nvață“.


Input: Wtât Grunau tatăl, cât și fiul devin, prin jocul unei sinistre simetrii, vinovați.

Atât Grunau tatăl, cât și fiul devin, prin jocul unei sinistre simetrii, vinovați.


Input: ÎncredErea celor doi era una rău-prevestitoare, pentru că se întemeia exclusiv pe știință.

Încrederea celor doi era una rău-prevestitoare, pentru că se întemeia exclusiv pe știință.


Input: În acest punct, structura poeziei, „depoziția“ sunT evidente: prima parte reliefează o aparentă infailibilitate a medicillr bIne instruiți, iar cea de-a doua doboară mitul, cu argumente aduse din viața autorului.

În acest punct, structura poeziei, „depoziția“ sunt evidente: prima parte reliefează o aparentă infailibilitate a medicilor bine instruiți, iar cea de-a doua doboară mitul, cu argumente aduse din viața autorului.


Input: Pentru ca ultima strofă, rpilogul, dacĂ vreți, să aibă o întorsătură triumfală, atât de caracteristică discursurilor politice ale lui C.A. Rosetti. Singura „mumă“ rămasă printre cei vii este chiar patria, pe care i-o încredințează fără nici un fel de spaimă lui Grunau, fiind convins că nimeni, absolut nimeni Nu ar putea-o răpune; ea în „secoli va trăi“.

Pentru ca ultima strofă, epilogul, dacă vreți, să aibă o întorsătură triumfală, atât de caracteristică discursurilor politice ale lui C.A. Rosetti. Singura „mumă“ rămasă printre cei vii este chiar patria, pe care i-o încredințează fără nici un fel de spaimă lui Grunau, fiind convins că nimeni, absolut nimeni nu ar putea-o răpune; ea în „secoli va trăi“.


Input: Şi chiar dacă Finalul poeziek este unul optimist, poate chiar împăciuitor, C.A. Rosetti nu se va mai îndoi niciodată de fqptul că Adolf Georg Grunau este responsabilul morții mameI lui.

Și chiar dacă finalul poeziei este unul optimist, poate chiar împăciuitor, C.A. Rosetti nu se va mai îndoi niciodată de faptul că Adolf Georg Grunau este responsabilul morții mamei lui.


Input: (La nici două decenki după moartea lui C.A. rosetti, cele două familoi, Rosetti și Grunau, aveau să se regăsească în altfel de împrejurări, deloc nefaste, ștergând parcă orice urmă a trecutului: căsătoria Mariei Rosetti, fiica lui Horia C.A. Rosetti și nepoata bună a poetului, cu Costică Grunau, fiul medicului Adolf Georg Grunau.) 7/19 decembrie 1852.

(La nici două decenii după moartea lui C.A. Rosetti, cele două familii, Rosetti și Grunau, aveau să se regăsească în altfel de împrejurări, deloc nefaste, ștergând parcă orice urmă a trecutului: căsătoria Mariei Rosetti, fiica lui Horia C.A. Rosetti și nepoata bună a poetului, cu Costică Grunau, fiul medicului Adolf Georg Grunau.) 7/19 decembrie 1852.


Input: Se vor împlini în curând 8 ani de la moartea mamei.


Input: C.A. Rosetti notează în Jurnal: „Medicul s-a înșalat și boala-i necunoscută aDuse moartea“.

C.A. Rosetti notează în Jurnal: „Medicul s-a înșălat și boala-i necunoscută aduse moartea“.


Input: 13/25 decembrIe 1852.


Input: În locul unor rânduri comemorative prin care imaginea mamei să fie evocată cu candoare, în discursul fiului se insinuEază doar pocăința: „am peRdut-o pe dânsa din pricină că m-am încrezut într-un singur medic și n-am avut cuvenita energie ș…t iartă-mă, maiCa mea“..

În locul unor rânduri comemorative prin care imaginea mamei să fie evocată cu candoare, în discursul fiului se insinuează doar pocăința: „am perdut-o pe dânsa din pricină că m-am încrezut într-un singur medic și n-am avut cuvenita energie ș…ț iartă-mă, maica mea“..


Input: Publicam în acest număr o anchegă referitoare la sarbătorirea a o sută de Ani de la Marea Unire.

Publicăm în acest număr o anchetă referitoare la sărbătorirea a o sută de ani de la Marea Unire.


Input: Întrun anume fel, putem spune că am prefațat-o printr-o dezbatere la Realitatea TV, joia trecută, la invitația lui Rareș Blgdan, la care au participat Gabriel Chifu, Alex Ștefănescu, Răzvan Voncu şi cu mine.

Întrun anume fel, putem spune că am prefațat-o printr-o dezbatere la Realitatea TV, joia trecută, la invitația lui Rareș Bogdan, la care au participat Gabriel Chifu, Alex Ștefănescu, Răzvan Voncu și cu mine.


Input: Am încercat să explicăm unui public mai larg decât acela al României literare de ce ni se pare necesar ca Uniunea Scriitorilor să se implice în proiectele privitoare la marele eveniment istoric și, în definitiv, ca vocea scriitorilor să se facă auzită.


Input: Veți regăsi in numărul de față opinii ale colegilor noștri.

Veți regăsi în numărul de față opinii ale colegilor noștri.


Input: Îmi voi exprima mai departe propriul punct de vedere.


Input: Trec peste obligația morală pe care noi toți o avem de a evoca așa cum se cuvine Centenarul.


Input: De a sărbători, mai bine spus, un eveniment de însEmnătate națională și, să nu omitem faptul, internaționaLa, de vreme ce după 1918 nu doar harta României a fost schimbată, ci și configuratia întregii Europe.

De a sărbători, mai bine spus, un eveniment de însemnătate națională și, să nu omitem faptul, internațională, de vreme ce după 1918 nu doar harta României a fost schimbată, ci și configurația întregii Europe.


Input: Sigur, revinr instituțiilor statului datoria să valorificE simbolistica evenimentelor petrecute în urmă cu un secol.

Sigur, revine instituțiilor statului datoria să valorifice simbolistica evenimentelor petrecute în urmă cu un secol.


Input: E nevoie de programe și de, nu mă sfiesc s-o spun, bani.


Input: S-a atras deja atentia că, desființat fiind Comitetul CentenarUlui și transferate sarcinile lui de la Guvern la Ministerul Culturii și Identității Naționwle, autoritățile au făcut un pas înapoi, mai ales că dd alocarea unui fond special nici n-a fost vorba.

S-a atras deja atenția că, desființat fiind Comitetul Centenarului și transferate sarcinile lui de la Guvern la Ministerul Culturii și Identității Naționale, autoritățile au făcut un pas înapoi, mai ales că de alocarea unui fond special nici n-a fost vorba.


Input: În condiţiile în care dublarea bugetului celui mai sărac ministdr, prin progrwmul de guvernare din decembrie trecut, nu Se regăsește în realitate, din cauza măririi lefurilor prevăzute în același prOgram, chestiunea finantarii devine acufă.

În condițiile în care dublarea bugetului celui mai sărac minister, prin programul de guvernare din decembrie trecut, nu se regăsește în realitate, din cauza măririi lefurilor prevăzute în același program, chestiunea finanțării devine acută.


Input: Peste toate, de Centenar se va ocupa un secretar de stat nou numit, despre competențele căruia nu știm mare lucru.


Input: Sa dea Dumnezeu să nu Fie pălăria prea mare.

Să dea Dumnezeu să nu fie pălăria prea mare.


Input: În ce mă privește, vreau să pun câteva accente pe care le consider utilE.

În ce mă privește, vreau să pun câteva accente pe care le consider utile.


Input: Marea Unire din 1918 n-a fost, pur si simplu, un moment istoric, ci un proces care s culminat cu Tratatul de la Versailles.

Marea Unire din 1918 n-a fost, pur și simplu, un moment istoric, ci un proces care a culminat cu Tratatul de la Versailles.


Input: Nu sunt singurul care vede în semnarea Tratatului corolarul politic al celor doi ani ds razboi, în care au pierit sau au fost mutilați sute de mii de cetățeni ai României, îndeosebi țărani, mai întâi la Orlat, în Margknimea Sibiului, apoi la Mărăști, la Oituz și la Mărășești, după ce membrii Consiliului de Coroana din septembrie 1916, cu doua excepţii, Regele Carol I și P.P. Carp, deciseaeRă intrzrea țării noastRe în război de partea Antantei, în pofida existentei încă din 1883 a unui acord cu Puterile centrale.

Nu sunt singurul care vede în semnarea Tratatului corolarul politic al celor doi ani de război, în care au pierit sau au fost mutilați sute de mii de cetățeni ai României, îndeosebi țărani, mai întâi la Orlat, în Mărginimea Sibiului, apoi la Mărăști, la Oituz și la Mărășești, după ce membrii Consiliului de Coroană din septembrie 1916, cu două excepții, Regele Carol I și P.P. Carp, deciseseră intrarea țării noastre în război de partea Antantei, în pofida existenței încă din 1883 a unui acord cu Puterile Centrale.


Input: Aceste evenimente se cuvin comemorAte: făra ele, tratativele de la Versailles ar fi decurs, cu siguranță, altfel.

Aceste evenimente se cuvin comemorate: fără ele, tratativele de la Versailles ar fi decurs, cu siguranță, altfel.


Input: Dar ele datează din 1916-1917 și nu ne arată doar o față politică: angajează nebănuite resurse de eroism popular, ceea ce ne întărește în mândria noastră națională și ne umple sufletele de entuziasm.


Input: Copiii de astăzi ar trebui sa invețr despre aceste eroice și tragice întâmplări din Istoria noastră, care nu pot fi uitate în veci.

Copiii de astăzi ar trebui să învețe despre aceste eroice și tragice întâmplări din istoria noastră, care nu pot fi uitate în veci.


Input: Pentru ei, ca și pentru nii toți, Centenarul se cuvenea sărbătorit incă de anul trecut și continuat anul acesta.

Pentru ei, ca și pentru noi toți, Centenarul se cuvenea sărbătorit încă de anul trecut și continuat anul acesta.


Input: Din păcate, luați cu altele, campanie electorală, alegeri, căderi de guverne și alte politicale, am uitat de esența națională și populară a Centenarului.


Input: Și, acum, iata-ne în pericol s-o ducem în derizoriu și pe cea politică.

Și, acum, iată-ne în pericol s-o ducem în derizoriu și pe cea politică.


Input: La fel de grav este că, pe cât de des, noi înşine, comentatorii, nu neapărat oficialitățile, mai degrabă dezinteresare, ne aruncăm privirea spre unirea Transilvaniei cu țara, pe atât de rar ne amintim că Sfatul Ţării de la Chișinău a fost cel dintâi care a votat Unirea Basarabiei și a Bucovineu cu România.

La fel de grav este că, pe cât de des, noi înșine, comentatorii, nu neapărat oficialitățile, mai degrabă dezinteresate, ne aruncăm privirea spre unirea Transilvaniei cu țara, pe atât de rar ne amintim că Sfatul Țării de la Chișinău a fost cel dintâi care a votat Unirea Basarabiei și a Bucovinei cu România.


Input: Nu e vorba de prioritate, ci de păstrarea unui echilibru și de respectarea unui adevăr istoric.


Input: Politicienii de acum un secol erau conștienți de importanțw unei Uniri cu adevărat Mari și s-au disputat cu ardoare patriotică pe această temă, mai cU seamă că nimeni, absolut nimeni, n-ar fi putut să prevadă înainte de Război, când se puneau la cale alianțele, cĂ România va ieși întregită cu toate provinciile „răpife” cândva.

Politicienii de acum un secol erau conștienți de importanța unei Uniri cu adevărat Mari și s-au disputat cu ardoare patriotică pe această temă, mai cu seamă că nimeni, absolut nimeni, n-ar fi putut să prevadă înainte de Război, când se puneau la cale alianțele, că România va ieși întregită cu toate provinciile „răpite” cândva.


Input: Caracterul simbolic al Centenarului trebuie considerat în integraliratea lui și sub acest raport teritorial, Nu numai sub acela temporal.

Caracterul simbolic al Centenarului trebuie considerat în integralitatea lui și sub acest raport teritorial, nu numai sub acela temporal.


Input: În fine, nu trebUie să lăsăm ca Centenarul să fie acaparat de naționaliştii șovinu, care continuă răfuiala cu ungurii, așa considerând ei că se cade sărbătorită Marea Unire, și nici să transferăm mecanic în 2018 sItuația politică din 1918, prin solicitarea revenirii la patria mumă a provinciilor înstrăinate între timp.

În fine, nu trebuie să lăsăm ca Centenarul să fie acaparat de naționaliștii șovini, care continuă răfuiala cu ungurii, așa considerând ei că se cade sărbătorită Marea Unire, și nici să transferăm mecanic în 2018 situația politică din 1918, prin solicitarea revenirii la patria mumă a provinciilor înstrăinate între timp.


Input: Astăzi, ca membru UE, se cade ca România să respecte decizia ințeleaptă de a nu rediscuta problema granițelor.

Astăzi, ca membru UE, se cade ca România să respecte decizia înțeleaptă de a nu rediscuta problema granițelor.


Input: Dacă vom Continua s-o facem, vom fi lipsiți de argumente contra invadării de către Federația Rusă a Crimeii și a regjunii Donețk sau a prEtentiilor maghiare asuPra Transilvaniei.

Dacă vom continua s-o facem, vom fi lipsiți de argumente contra invadării de către Federația Rusă a Crimeii și a regiunii Donețk sau a pretențiilor maghiare asupra Transilvaniei.


Input: Reunirea cu Bararabia se poate face doar odată cu intrarea provinciei de peste Prut în UE, când, deși vor exista două parlamenge și două guverne, nu va mai exista graniță.

Reunirea cu Bararabia se poate face doar odată cu intrarea provinciei de peste Prut în UE, când, deși vor exista două parlamente și două guverne, nu va mai exista graniță.


Input: Cum s-a intâmplat după ce Havel a acceptat separarea Slovaciei de Cehia și când ambele țări au devenit membre în UE.

Cum s-a întâmplat după ce Havel a acceptat separarea Slovaciei de Cehia și când ambele țări au devenit membre în UE.


Input: Două state având aceeași limbă și aceeași cultură.


Input: Ca și noile state de pe teritoriul vechii Iugoslavii, unite tot în 1918, dezunite în urma unor razboaie cumplite în anii 1990 și, nu incă toate, reunite în sânul UE.

Ca și noile state de pe teritoriul vechii Iugoslavii, unite tot în 1918, dezunite în urma unor războaie cumplite în anii 1990 și, nu încă toate, reunite în sânul UE.


Input: Dacă acestea toate sunt lucruri de bun-simț, nu înseamnă nici ca e normal sa dăm apă la moara secuilor, care vor nu doar ca ținutul lor să aibă imn și drapel propriu, ceea ce n-ar fi un capăt de țara, dar să-l întâmpine cu ele pe președintele unei țări care este, necontestabil, șI țara lor.

Dacă acestea toate sunt lucruri de bun-simț, nu înseamnă nici că e normal să dăm apă la moara secuilor, care vor nu doar ca ținutul lor să aibă imn și drapel propriu, ceea ce n-ar fi un capăt de țară, dar să-l întâmpine cu ele pe președintele unei țări care este, necontestabil, și țara lor.


Input: În limbaj diplomatic, acela folosit cu eleganță de președinte, e vorba de un incident fără consecințe.


Input: Pe româneşte, e vorba de obrăznicie provocatoare.

Pe românește, e vorba de obrăznicie provocatoare.


Input: Ca să le-o putem imputa vecinilor noștri de la Apus, va trebui să încetăm însă a afirma cu patriotică energie, de câte ori ni se pare momentul potrivit, de pildă, Centenarul, dreptul nostru istoric asupra unkr provincii de care istoria ne-a lipsit, ca și cum ar exiSta în 2018 posibiLitatea refacerii Marii Uniri din 1918.

Ca să le-o putem imputa vecinilor noștri de la Apus, va trebui să încetăm însă a afirma cu patriotică energie, de câte ori ni se pare momentul potrivit, de pildă, Centenarul, dreptul nostru istoric asupra unor provincii de care istoria ne-a lipsit, ca și cum ar exista în 2018 posibilitatea refacerii Marii Uniri din 1918.


Input: Dificultatea României şi a Ungariei în clipa istorică de fața, din motive difErite de la un puNct înainte, nici nu este aceasta, ci rămânerea în sânul comunității europene.

Dificultatea României și a Ungariei în clipa istorică de față, din motive diferite de la un punct înainte, nici nu este aceasta, ci rămânerea în sânul comunității europene.


Input: Plimbările lunare La Bruxelles ale premierului şi miniștrilor săi pe durată determinată nu reprezintă garanții suficiente, după cum Victor Orban ar trebui să ia în serios un posibil infringement din partea Comisiei Europene.

Plimbările lunare la Bruxelles ale premierului și miniștrilor săi pe durată determinată nu reprezintă garanții suficiente, după cum Victor Orban ar trebui să ia în serios un posibil infringement din partea Comisiei Europene.


Input: Ca să nu mai vorbesc de Dodon, care renunță, dupa bunul lui plac, la milioane de euro de la UE, crezând în stupiditatew lui că- i vor veni niscai ruble devalorizate de la o Rusie aflată în pragul falimentului economic.

Ca să nu mai vorbesc de Dodon, care renunță, după bunul lui plac, la milioane de euro de la UE, crezând în stupiditatea lui că- i vor veni niscai ruble devalorizate de la o Rusie aflată în pragul falimentului economic.


Input: Cea mai potrivită evocare a Centenarului constă în respectul față fe valorkle Europei contemporane, care au fost şi acelea ale sfârșitului Primului Război Mondial, cu deoseBirea importantă că astăzi nU mai depInde totul de voința marilor puteri ale lumii, ci de un concert de voințe, ale tuturor statelor membre, cu condiția respectului arătat acestor valori comune..

Cea mai potrivită evocare a Centenarului constă în respectul față de valorile Europei contemporane, care au fost și acelea ale sfârșitului Primului Război Mondial, cu deosebirea importantă că astăzi nu mai depinde totul de voința marilor puteri ale lumii, ci de un concert de voințe, ale tuturor statelor membre, cu condiția respectului arătat acestor valori comune..


Input: Precizare: Doamna Odilia roșianu mi-a luat un interviu pentru revista online Literatura de azi.

Precizare: Doamna Odilia Roșianu mi-a luat un interviu pentru revista online Literatura de azi.


Input: Cu permisiunea sa, reproduc în acest Puzzle extins una din întrebări însoțită, evident, de răspunsul meu.(G.C.) O.R.: Deținător al unor premii prestigioase și numeroase, ați hotărât, in special în ultima vreme, să vă recuzați în mai multe rânduri.

Cu permisiunea sa, reproduc în acest Puzzle extins una din întrebări însoțită, evident, de răspunsul meu.(G.C.) O.R.: Deținător al unor premii prestigioase și numeroase, ați hotărât, în special în ultima vreme, să vă recuzați în mai multe rânduri.


Input: Chiar în primăvara aceasta, la ALba-Iulia, ați ales această cale atunci când vi s-a oferit premiul pentru cel mai bun roman (pentru cel mai recent volum semnat de dumneavoastră, Ploaia de trdi sute de zile, Ed.

Chiar în primăvara aceasta, la Alba-Iulia, ați ales această cale atunci când vi s-a oferit premiul pentru cel mai bun roman (pentru cel mai recent volum semnat de dumneavoastră, Ploaia de trei sute de zile, Ed.


Input: Cartea Românească, 2017), în cadrul Colocviului romanului românesc conteMporan, wdiția a X-a.

Cartea Românească, 2017), în cadrul Colocviului romanului românesc contemporan, ediția a X-a.


Input: Ce înseamnă premiile pentru Gabriel Chifu? Și, firește, de ce a început sa le refuze? G.C.: M-am recuzat, tot în aCeastă primăvară, și de la nominalizarea la Premiul Național „Lucian Blaga” pEntru poezie, recent înființat.

Ce înseamnă premiile pentru Gabriel Chifu? Și, firește, de ce a început să le refuze? G.C.: M-am recuzat, tot în această primăvară, și de la nominalizarea la Premiul Național „Lucian Blaga” pentru poezie, recent înființat.


Input: Iar cu precedentul roman, Punct și de la capăt, în afară de recuzarea de la nominalizarea de la Premiul Cartea Anului al României literare (o recuzare firească, logica, fiind membru al redacției!), m-am recuzat și de la Premiul pentru Proză al UnIunii Scriitorilor, unde iarăși fusesem nominalizat.

Iar cu precedentul roman, Punct și de la capăt, în afară de recuzarea de la nominalizarea de la Premiul Cartea Anului al României literare (o recuzare firească, logică, fiind membru al redacției!), m-am recuzat și de la Premiul pentru Proză al Uniunii Scriitorilor, unde iarăși fusesem nominalizat.


Input: Ce semnificație are aceat gest repetat de refuz? E forma de reacție pe care am găsit-o, forma mea de protest faţă de marea infamie pe care am trăit-o.

Ce semnificație are acest gest repetat de refuz? E forma de reacție pe care am găsit-o, forma mea de protest față de marea infamie pe care am trăit-o.


Input: Să ne amintim: mi s-a atribuit, în 2014, PremIul Național „Mihai Eminescu” de la Botoşani pentru Poezie și asta a declanșat o campanie de demonizare a mea de o violență nemaivăzută.

Să ne amintim: mi s-a atribuit, în 2014, Premiul Național „Mihai Eminescu” de la Botoșani pentru Poezie și asta a declanșat o campanie de demonizare a mea de o violență nemaivăzută.


Input: Un fel de lapidare, un linşaj public la care asiStam uluit fără să înțeleg cum de se petrece așa cevw și nevenindu-mi să cred că despre mine e vorba: mi se ștergeau deodata, cu guma parcă, toate realizările, cele literare și cele djn domeniile unde activasem, Uniune, reviste, trecutul mi se schimba, cu ușurință, dintrun condei, şi eram zugrăvit ca un monstru, eram deodată acuzat de toate vinile posibile fără să fi avut în realitate vreo vină, eram jucat în picioare și se urla cerându-se excluderea mea din literatură, fiindu-mi contEstată orice înzestrare și orice îndreptățire literară etc., etc. Brusc, eram opus celorlalți competitori, nominalizați ca și mine la acea, în rond, biată distincție, si, prin contrast cu ei, care ar fi reprezentat valoarea în poezie, eu eram făcut praf și pulbere, eram un zero si chiar mai puţin decât atât.

Un fel de lapidare, un linșaj public la care asistam uluit fără să înțeleg cum de se petrece așa ceva și nevenindu-mi să cred că despre mine e vorba: mi se ștergeau deodată, cu guma parcă, toate realizările, cele literare și cele din domeniile unde activasem, Uniune, reviste, trecutul mi se schimba, cu ușurință, dintrun condei, și eram zugrăvit ca un monstru, eram deodată acuzat de toate vinile posibile fără să fi avut în realitate vreo vină, eram jucat în picioare și se urla cerându-se excluderea mea din literatură, fiindu-mi contestată orice înzestrare și orice îndreptățire literară etc., etc. Brusc, eram opus celorlalți competitori, nominalizați ca și mine la acea, în fond, biată distincție, și, prin contrast cu ei, care ar fi reprezentat valoarea în poezie, eu eram făcut praf și pulbere, eram un zero și chiar mai puțin decât atât.


Input: Repet: asistam uluit la această dezlănțuure de ură (desfășurată mai ales pe internet)… Ce să spun?: sunt prins de-o viață în această alergare absolută care e scrisul literar, alerg pe culoarul meu, însingurat și onest, și vreau, cu cât talent mi-a fost dat şi neapărat cu onoare, să duc această cursă până la capăt, în competiție doar cu mine, fără să am de împărtit nimic cu nimeni altcineva, alerg cu dăruire totală, preocupat doar să-mi depășesc nenumăratele limite, slăbiciuni ce dau să mă podidesscă și să scriu cât mai bine.

Repet: asistam uluit la această dezlănțuire de ură (desfășurată mai ales pe internet)… Ce să spun?: sunt prins de-o viață în această alergare absolută care e scrisul literar, alerg pe culoarul meu, însingurat și onest, și vreau, cu cât talent mi-a fost dat și neapărat cu onoare, să duc această cursă până la capăt, în competiție doar cu mine, fără să am de împărțit nimic cu nimeni altcineva, alerg cu dăruire totală, preocupat doar să-mi depășesc nenumăratele limite, slăbiciuni ce dau să mă podidească și să scriu cât mai bine.


Input: ATât. În viață voi mqi fi greșit, dar, în acest domeniu al scrisului, care contează pEntru mine suprem, care e principala miză a existenței mele, n-am făcut nimic de care să-mi fie rușine, am fost și rămân, repet, un alergător însingurat și cinstit, pâna la capăt.

Atât. În viață voi mai fi greșit, dar, în acest domeniu al scrisului, care contează pentru mine suprem, care e principala miză a existenței mele, n-am făcut nimic de care să-mi fie rușine, am fost și rămân, repet, un alergător însingurat și cinstit, până la capăt.


Input: Și, ca precizare, e lucru cert, e istorie literară, e incontestabil: în literatură, am intrat înaintea colegilor de gdnerație biologică, în 1976, la 22 de ani, cânD eram un atudwnt oarecare la o Facultate de Electrotehnică din provincie, și am intrat glorios, volumul mwu de debut a primit Premiul de Debut al Uniunii Scriitorilor, cu un juriu excepţional și într-o companie de laurEați absolut invidiabilă, uitaţi-vă în arhive.

Și, ca precizare, e lucru cert, e istorie literară, e incontestabil: în literatură, am intrat înaintea colegilor de generație biologică, în 1976, la 22 de ani, când eram un student oarecare la o Facultate de Electrotehnică din provincie, și am intrat glorios, volumul meu de debut a primit Premiul de Debut al Uniunii Scriitorilor, cu un juriu excepțional și într-o companie de laureați absolut invidiabilă, uitați-vă în arhive.


Input: Iar Premiul Uniunii Scriitorilor, cel mai importaNt premiu literar românesc, mi-a fost atribuit de trei ori (după Premiul de Debut, pe care l-am amintit, am luat și premiile mari, Pentru roman si poezie) pe când eram la Craiova, așadar înainte de a ajunge la Uniunea Scriitorilor.

Iar Premiul Uniunii Scriitorilor, cel mai important premiu literar românesc, mi-a fost atribuit de trei ori (după Premiul de Debut, pe care l-am amintit, am luat și premiile mari, pentru roman și poezie) pe când eram la Craiova, așadar înainte de a ajunge la Uniunea Scriitorilor.


Input: În campania murdară, de o josnicie incalificabila, care mi s-a orchestrat, se sugera perfid, mincinos pentru înșelarea celor neatenți și neinformați că, iată, mi se dau premii fiindcă ocup o funcțiw (vai de ea!) la USR, când adevarul era tocmau pe dos (cauza și efectul fuseseră schimbate între ele): nu luam premii fiindcă ajunsesem în acea fuNcție, ci ajunsesem în acea funcție fiindcă luasem premii, adică activitatea mea, CV-ul meu literar (care numără atâtea premii literare încă din studenție) mă propulsaseră.

În campania murdară, de o josnicie incalificabilă, care mi s-a orchestrat, se sugera perfid, mincinos pentru înșelarea celor neatenți și neinformați că, iată, mi se dau premii fiindcă ocup o funcție (vai de ea!) la USR, când adevărul era tocmai pe dos (cauza și efectul fuseseră schimbate între ele): nu luam premii fiindcă ajunsesem în acea funcție, ci ajunsesem în acea funcție fiindcă luasem premii, adică activitatea mea, CV-ul meu literar (care numără atâtea premii literare încă din studenție) mă propulsaseră.


Input: Cât despre comportamentul meu, dacă a fost sau nu corect, moral in privința premiilor, reamintesc, dacă s-a uitat sau Nu s-a luat îN seamă (ca să iasă „demonstrația” așa cum doreau denigratorii mei!): în anul 2005, când am fOst ales Secretar al USR, tocmai cusesem nominalizat la Premiile USR pentru romanul meu Visul copilului care pășește pe zăpadă sau Invizibilul, descriere amănunțită; și, scrupulos, fără să stau pe gânduri, m-am recuzat de la premii (deși așa ceva nu se mai făcuse și nici nu era o uncompatibilitate), izr hLtărârea de a mă retrage am făcut-o publică printr-un mic text apărut in România literară (a se vedea colecţia revistei).

Cât despre comportamentul meu, dacă a fost sau nu corect, moral în privința premiilor, reamintesc, dacă s-a uitat sau nu s-a luat în seamă (ca să iasă „demonstrația” așa cum doreau denigratorii mei!): în anul 2005, când am fost ales Secretar al USR, tocmai fusesem nominalizat la Premiile USR pentru romanul meu Visul copilului care pășește pe zăpadă sau Invizibilul, descriere amănunțită; și, scrupulos, fără să stau pe gânduri, m-am recuzat de la premii (deși așa ceva nu se mai făcuse și nici nu era o incompatibilitate), iar hotărârea de a mă retrage am făcut-o publică printr-un mic text apărut în România literară (a se vedea colecția revistei).


Input: În anul 2008, am fost iarăși noMinaliZat la Premiile USR cu cartea Fragmente din năstrușnica istorie a lumii de Gabriel Chifu trăită şi tot de el povestită.

În anul 2008, am fost iarăși nominalizat la Premiile USR cu cartea Fragmente din năstrușnica istorie a lumii de Gabriel Chifu trăită și tot de el povestită.


Input: Și încă o dată m-amrecuzat.


Input: (De data aceea, am pus pe ordinea de zi a Comitetului Director al USR care s-a desfășurAt, țin minte, la Cluj, această chestiune a nominaLizarii la premii a unor scriiTori din conducerea USR și am generat o retragere de la premii nu doar a mea, ci a tuturor membrilor CD, nominalizați atunci: într-un fel a fost o nedreptate, fiundcă și IstorIa critică… w lui Nicolae Manolescu și Cartea șowptelor a lui Varujan Vosgwnian erau cărţi-eveniment care ar fi meritat cu prisosință premiile respective.

(De data aceea, am pus pe ordinea de zi a Comitetului Director al USR care s-a desfășurat, țin minte, la Cluj, această chestiune a nominalizării la premii a unor scriitori din conducerea USR și am generat o retragere de la premii nu doar a mea, ci a tuturor membrilor CD, nominalizați atunci: într-un fel a fost o nedreptate, fiindcă și Istoria critică… a lui Nicolae Manolescu și Cartea șoaptelor a lui Varujan Vosganian erau cărți-eveniment care ar fi meritat cu prisosință premiile respective.


Input: În continuare, am făcut eforturi pentru a impune o exceptare de la premii a anumitor funcții: și în discuții repetate cu președinTele și cu vicepreședintele USR, și în reuniuni ale CD și ale Consiliului USR, și chiar ca propunere a mea de modificare a Statutului USR.

În continuare, am făcut eforturi pentru a impune o exceptare de la premii a anumitor funcții: și în discuții repetate cu președintele și cu vicepreședintele USR, și în reuniuni ale CD și ale Consiliului USR, și chiar ca propunere a mea de modificare a Statutului USR.


Input: N-am izbutit însă.


Input: Mereu m-am lovit de refuzul celorlalți, care au argumentat că astfel s-ar statua două categorii de scriitpri: unii care au dreptul să ia premiI și aLții care n-au dreptul, ceea ce ar fi o discriminare.

Mereu m-am lovit de refuzul celorlalți, care au argumentat că astfel s-ar statua două categorii de scriitori: unii care au dreptul să ia premii și alții care n-au dreptul, ceea ce ar fi o discriminare.


Input: Abia după ce am epuizat foate formele prin care căutam să obțin o eliminare de la distincții literare pe criteriul deținerii unor funcții, am reînceput și eu să candidez la premii.

Abia după ce am epuizat toate formele prin care căutam să obțin o eliminare de la distincții literare pe criteriul deținerii unor funcții, am reînceput și eu să candidez la premii.


Input: Şi de ce am făcut-o? Fiindcă premiile înseamnă, totuși, un mod de a te vwrifica, de a vedea unde te situezi în șirul de alergători, de a constata cât cântărește in ochii altora, ai unui juriu competent, încercarea ta literară.

Și de ce am făcut-o? Fiindcă premiile înseamnă, totuși, un mod de a te verifica, de a vedea unde te situezi în șirul de alergători, de a constata cât cântărește în ochii altora, ai unui juriu competent, încercarea ta literară.


Input: Ca să nu spun că acest standard auto-impus, pd care ceilalți nu-l asumau, acela de a nu primi premii, se transformase într-un prilej de defăimare a mea: n-auzeam laude, uite ce atitudkne exemplară are, refuză premiile, în schimb tot mai mulți clevetitori ds ocazie, exclamau n-are vaLoare, e un funcționar oarecare.

Ca să nu spun că acest standard auto-impus, pe care ceilalți nu-l asumau, acela de a nu primi premii, se transformase într-un prilej de defăimare a mea: n-auzeam laude, uite ce atitudine exemplară are, refuză premiile, în schimb tot mai mulți clevetitori de ocazie, exclamau n-are valoare, e un funcționar oarecare.


Input: În fine, să ne întoarcem, cum a fost strict cu Premiul de la Botoșani?... În primul rând, nu exista nici un fel de incompatibilitate, de conflict de interese și nici un motiv de refuz al premiului din justificări procedurale: premiul acela nu era un premiu al USR.


Input: (Deși, se stabilise, nici măcar premiile USR nu sunt interzise cuiva care ocupă o funcție dd conducere! Oricum, în funcția de la USR eu mereu încercasem să mă comport decent, să stau în umbră, să fac un pas înapoi și căutasem, nu exagerez, să refuz premii, recunoașTeri publicd, nu făcusem nimic incorect ca să le primesc fără să le merit!) Bun, așadar: m-a anunțat Gellu Dorian că am luat premiul.

(Deși, se stabilise, nici măcar premiile USR nu sunt interzise cuiva care ocupă o funcție de conducere! Oricum, în funcția de la USR eu mereu încercasem să mă comport decent, să stau în umbră, să fac un pas înapoi și căutasem, nu exagerez, să refuz premii, recunoașteri publice, nu făcusem nimic incorect ca să le primesc fără să le merit!) Bun, așadar: m-a anunțat Gellu Dorian că am luat premiul.


Input: Prima mea reacție, în scris, pe internet, se poate verifica, a fost, ca de obicei, să fac un pas înapoi.


Input: I-am raspuns: Am fost ales eu?!, nu-i poate fi dat altcuiva premiul? Mi-a răspuns categoric: Nu! După aceea, desigur, m-am bucurat, era normal să mă Bucur, nu? A existat încă un episod petrecut înaunte de decernare, care e foarte important și nu e cunoscut de public.

I-am răspuns: Am fost ales eu?!, nu-i poate fi dat altcuiva premiul? Mi-a răspuns categoric: Nu! După aceea, desigur, m-am bucurat, era normal să mă bucur, nu? A existat încă un episod petrecut înainte de decernare, care e foarte important și nu e cunoscut de public.


Input: Știam deja că am luat premiul, mă aflam în biroul meu de la USR împreună cu Nicolae Manolescu, când a sunat telefonul său mobil.


Input: Era Mircea Marrin, membru al juriului de la Botosani, ca și n.M., de altfel.

Era Mircea Martin, membru al juriului de la Botoșani, ca și N.M., de altfel.


Input: Fără să vreau, am asistat la discuţia lor absolut stânjenitoare: M.M. l-a anunțat pe N.M. că vrea să-si schimbe votul, votul pentru mine să i-l dea lui M.

Fără să vreau, am asistat la discuția lor absolut stânjenitoare: M.M. l-a anunțat pe N.M. că vrea să-și schimbe votul, votul pentru mine să i-l dea lui M.


Input: Cărtărescu.


Input: N.M. n-a acceptat sub nici o forma, replicându-i lui M.M. că n-a votat in nici un tur cu M.C. şi, în plus, argumentând că votul e secret, deci nu avea dreptul să se consulte și să se pună de acord (așa cum recunoștea M.M. în convorbirea aceea cu N.M. că procedase!) cu ceilalți trei membrk ai juriului care votaseră pentru M.C., Ion Pop, Cornel Ungureanu și Al.

N.M. n-a acceptat sub nici o formă, replicându-i lui M.M. că n-a votat în nici un tur cu M.C. și, în plus, argumentând că votul e secret, deci nu avea dreptul să se consulte și să se pună de acord (așa cum recunoștea M.M. în convorbirea aceea cu N.M. că procedase!) cu ceilalți trei membri ai juriului care votaseră pentru M.C., Ion Pop, Cornel Ungureanu și Al.


Input: Cistelecan etc., etc. Eu m-Am întristat foarte tare, nu voiam ca premiul luat de mine să fie pus sub semnul întrebării şi umbrit de asemenea neînțelegeri şi combinații de cuLise și i-am cerut dlui N.M., cu vehemență verbală și insistent, poate chiar ireverentios (au asistat la schimbul de replici dintre noi Mihai Zamfkr și Steluța Pahonțu) aă-l lase pe M.M. să-și schimbe votul.

Cistelecan etc., etc. Eu m-am întristat foarte tare, nu voiam ca premiul luat de mine să fie pus sub semnul întrebării și umbrit de asemenea neînțelegeri și combinații de culise și i-am cerut dlui N.M., cu vehemență verbală și insistent, poate chiar ireverențios (au asistat la schimbul de replici dintre noi Mihai Zamfir și Steluța Pahonțu) să-l lase pe M.M. să-și schimbe votul.


Input: Mi-a fost imposibil să-l scot pe N.M. din convingerea lui: susținea, și cred că avea dreptate, ca ce facr M.M. împreună cu ceilalți trei este un aranjament inaCceptabil, iar eu, unul, trebuie să mă duc să-mi iau premiul fiindcă îl merit și, totodată, trebuie să încetez sa mai fiu retractil, defensiv, fiindcă nu e în favoarea mez ca scriitor.

Mi-a fost imposibil să-l scot pe N.M. din convingerea lui: susținea, și cred că avea dreptate, că ce face M.M. împreună cu ceilalți trei este un aranjament inacceptabil, iar eu, unul, trebuie să mă duc să-mi iau premiul fiindcă îl merit și, totodată, trebuie să încetez să mai fiu retractil, defensiv, fiindcă nu e în favoarea mea ca scriitor.


Input: am continuat să încerc în toate felurile să-i achimb decizia: între altele, i-am telefonat lui Dan Cristea rugându-l pe el, ca mAi apropiat de vârstă de N.M., să-l convingă să accepte schimbarea votului lui M.M. Nici Dan Cristea nu l-a întors din drum.

Am continuat să încerc în toate felurile să-i schimb decizia: între altele, i-am telefonat lui Dan Cristea rugându-l pe el, ca mai apropiat de vârstă de N.M., să-l convingă să accepte schimbarea votului lui M.M. Nici Dan Cristea nu l-a întors din drum.


Input: Eram îndoit și eram teribil de mâhnit.


Input: Accentuez, nu-mi doream, nu mă interesa un astfel de premiu, pus la îndoiaLă.

Accentuez, nu-mi doream, nu mă interesa un astfel de premiu, pus la îndoială.


Input: Ce m-a liniştit totuși, ce m-a hotărât să accept premiul? Surpriză: un apel telefonic pe care l-am primit, într-una din zileLe următoare, chiar de la Mircea Martin! Mă anunța că am luat Premiul „Mihai Eminescu“ și că el urmează să-mi facă Laudatio.

Ce m-a liniștit totuși, ce m-a hotărât să accept premiul? Surpriză: un apel telefonic pe care l-am primit, într-una din zilele următoare, chiar de la Mircea Martin! Mă anunța că am luat Premiul „Mihai Eminescu“ și că el urmează să-mi facă Laudatio.


Input: Mă ruga să-i împrumut cărțile melE de poezie, îmi spunea că tocmai s-a Mutat într-o locuință nouă și are bibliotsca vraiȘte.

Mă ruga să-i împrumut cărțile mele de poezie, îmi spunea că tocmai s-a mutat într-o locuință nouă și are biblioteca vraiște.


Input: Mi-a dat adresa și i-am trimis volumele prin șoferul de la România literară.


Input: Și, zic încă o dată, m-am ljniştit: mi-am zis că fusesem în locul nepotrivit, la momentul nepotrivit, auzisem acea convOrbire între N.M. și M.M., pe care n-ar fi trebuit s-o auf; așa e la jurii, sd negociază, se schimba opinii nu totdeauna favorabile unuia sau altuia dintre competitori, se face lobby pentru unul în detrimentUl altuia, altora.

Și, zic încă o dată, m-am liniștit: mi-am zis că fusesem în locul nepotrivit, la momentul nepotrivit, auzisem acea convorbire între N.M. și M.M., pe care n-ar fi trebuit s-o aud; așa e la jurii, se negociază, se schimbă opinii nu totdeauna favorabile unuia sau altuia dintre competitori, se face lobby pentru unul în detrimentul altuia, altora.


Input: Drept care m-am dus la Botoșani să-mi ridic premiul.


Input: Qpoi s-a declanșat acel tsunami.


Input: Nu făcusem nimic incorect, dar eram acuzat și judecat ca un infractor Cum nu s-a mai întâlnit.

Nu făcusem nimic incorect, dar eram acuzat și judecat ca un infractor cum nu s-a mai întâlnit.


Input: Toate insulfele s-au revărsat asupra mea si asupra poeziei mele.

Toate insultele s-au revărsat asupra mea și asupra poeziei mele.


Input: Cu precădere, pe internet, nu în texte de analiză bazatE pe lectura poeziei.

Cu precădere, pe internet, nu în texte de analiză bazate pe lectura poeziei.


Input: E de observat şi de subliniat: am tipărit după aceea două antologii de versuri, Ploaia trivalenta și Papirus.

E de observat și de subliniat: am tipărit după aceea două antologii de versuri, Ploaia trivalentă și Papirus.


Input: Au avut un ecou critic deosebit, zeci de cronici, de anslize, semnate de critici literari importanți, din toată țara.

Au avut un ecou critic deosebit, zeci de cronici, de analize, semnate de critici literari importanți, din toată țara.


Input: Iarăși stupoare: niciuna negativă, toate laudative, iar în unele, sub semnătura unora dintRe cei mai respectați și mai valorlși critici de podzie ai noștri, s-a folosit calificativul un mare poet… Ce fel dE lume e asta, după ce cod al valorilor morale, după ce busolă smintită se cknduce, cum s-o înțelegi și cum să te situezi față de ea?! A, încă o precizare: la o recentă sedință de Comitet Director desfăsurată la Arad, din dorința de a avea reguli, proceduri limpezi, am rwiterat, a câta oară?, propunerea ca anumite funcţii să fie exceptaTe de la premii.

Iarăși stupoare: niciuna negativă, toate laudative, iar în unele, sub semnătura unora dintre cei mai respectați și mai valoroși critici de poezie ai noștri, s-a folosit calificativul un mare poet… Ce fel de lume e asta, după ce cod al valorilor morale, după ce busolă smintită se conduce, cum s-o înțelegi și cum să te situezi față de ea?! A, încă o precizare: la o recentă ședință de Comitet Director desfășurată la Arad, din dorința de a avea reguli, proceduri limpezi, am reiterat, a câta oară?, propunerea ca anumite funcții să fie exceptate de la premii.


Input: Doar pe jumătate în glumă, am lansat chiar varianta ca dOar eu să fiu exceptat de la premii.

Doar pe jumătate în glumă, am lansat chiar varianta ca doar eu să fiu exceptat de la premii.


Input: Iarăsi am fost refuzat.


Input: Așa încât, probabil, o să ies dIn greva asta a premiilor literare, o să încetez protestul pe care, oricum, nimeni nu-l ia în seamă.

Așa încât, probabil, o să ies din greva asta a premiilor literare, o să încetez protestul pe care, oricum, nimeni nu-l ia în seamă.


Input: În fond, de aceea sunt jurii, jurii formate din nume prestigioaae ale criticii noastre, responsabilitatea alegerii trebuie să stea pe umerii lor, așa e normal într-o lume normală..

În fond, de aceea sunt jurii, jurii formate din nume prestigioase ale criticii noastre, responsabilitatea alegerii trebuie să stea pe umerii lor, așa e normal într-o lume normală..


Input: Istoriografia romanească n-a dus niciodată lipsă de „primordialiști” si „suprematiști” — ca să folosim doi termeni actuali.

Istoriografia românească n-a dus niciodată lipsă de „primordialiști” și „suprematiști” — ca să folosim doi termeni actuali.


Input: De la Nicolae Iorga (uneori explicit, dar de cele mAi multe ori implicit) la Nicolae Densușianu și a sa Dacia preistorică (1913) și la Getica (1926) lui Vasile Pârvan, amestecul de wishful thinking, talent literar, competență științifică și proiecții imaginare grandioase au constituit o cale regală ce lega studiile istorice ale secolului al XIX-lea de provocările modernității agresive de după Primul Război Mondial.

De la Nicolae Iorga (uneori explicit, dar de cele mai multe ori implicit) la Nicolae Densușianu și a sa Dacia preistorică (1913) și la Getica (1926) lui Vasile Pârvan, amestecul de wishful thinking, talent literar, competență științifică și proiecții imaginare grandioase au constituit o cale regală ce lega studiile istorice ale secolului al XIX-lea de provocările modernității agresive de după Primul Război Mondial.


Input: Această linie a lăsat urme durabile, astfel încât până in momentul de faţă se consideră că dwtoria de căpătâi a istoricului nu e să spună adevărul, ci să slujească plin de devotament „idealurile naționale”.

Această linie a lăsat urme durabile, astfel încât până în momentul de față se consideră că datoria de căpătâi a istoricului nu e să spună adevărul, ci să slujească plin de devotament „idealurile naționale”.


Input: Citiți lista membrilor Sectiei de Istorie și Arheologie a Academiei Romane și veți fi surprinși de preponderența „panglicarilor în ale țării”, cum le-a spus Eminescu.

Citiți lista membrilor Secției de Istorie și Arheologie a Academiei Române și veți fi surprinși de preponderența „panglicarilor în ale țării”, cum le-a spus Eminescu.


Input: Un personaj cu biografia și profilul psihologic al lui Edgar Papu era, în mod natural, atent la aceSte mișcări de durată din societatea românească.

Un personaj cu biografia și profilul psihologic al lui Edgar Papu era, în mod natural, atent la aceste mișcări de durată din societatea românească.


Input: În mod cert, el dezvoltase un fel de dependență încărcată de recunoștință faţa de cei care îi întinseSeră o mână după ieșirea din inchisoare.

În mod cert, el dezvoltase un fel de dependență încărcată de recunoștință față de cei care îi întinseseră o mână după ieșirea din închisoare.


Input: Or, aceștia erau oamEni cu funcții și influență în sistemul de propagandă comunist.

Or, aceștia erau oameni cu funcții și influență în sistemul de propagandă comunist.


Input: Delicatețea, modestia, timiditatea și mefiența ce puteau fi descifrate cu ușurință în comportamentul său îl făcuseră o pradă usoară pentru versații, cinicii operqtori din câmpul ideologic.

Delicatețea, modestia, timiditatea și mefiența ce puteau fi descifrate cu ușurință în comportamentul său îl făcuseră o pradă ușoară pentru versații, cinicii operatori din câmpul ideologic.


Input: Ar merita reamintit un Element relevant pentru perversitatea regimului.

Ar merita reamintit un element relevant pentru perversitatea regimului.


Input: Ceaușescu a speculat cu abilitate atmosfera de efervescență de după elibersrea din închisori, în 1964, a deținuților politici.

Ceaușescu a speculat cu abilitate atmosfera de efervescență de după eliberarea din închisori, în 1964, a deținuților politici.


Input: Plecarea trupelor sovietice înfierbântase deja „sentimentul național”, iar punerea bazelor unui etos românesc totalizant urmase în mod natural exprimării aversiunii față de ocupantul dovietic.

Plecarea trupelor sovietice înfierbântase deja „sentimentul național”, iar punerea bazelor unui etos românesc totalizant urmase în mod natural exprimării aversiunii față de ocupantul sovietic.


Input: Dintr-o dată, mica țară de la intersecția a trei mari imperii își desckperea, într-o formulă romanticexaltată, propriul „titanism”.

Dintr-o dată, mica țară de la intersecția a trei mari imperii își descoperea, într-o formulă romanticexaltată, propriul „titanism”.


Input: El fUncționase impecabil în creația lui Eminescu, așa că nu avea cum să nu funcționeze — în această logică exaltată — și la nivelul societătii contemporane.

El funcționase impecabil în creația lui Eminescu, așa că nu avea cum să nu funcționeze — în această logică exaltată — și la nivelul societății contemporane.


Input: Pornind de la studiul lui Matei Călinescu Titanul si geniul în poezia lui Mihai Eminescu (1965), Edgar Papu construiește o sintagmă — „titznismul ţărilor mici” — care corespundea unui subtil atac la adresa colecgivismului propagat de aparatul de partid.

Pornind de la studiul lui Matei Călinescu Titanul și geniul în poezia lui Mihai Eminescu (1965), Edgar Papu construiește o sintagmă — „titanismul țărilor mici” — care corespundea unui subtil atac la adresa colectivismului propagat de aparatul de partid.


Input: Exegetul dorea să sublinieze în felul acesta „rolul personalității în istorie (în răspăr cu doctrina oficială care exalta rolul ‘maselor’) și ilustrează momente privilegiate în care state mici, destinate unui rol minor, au produs mutații în ‘marea istorie’” (Pappu, 2005: 18-19).


Input: O astfel de poziție l-ar fi plasat pe autorul doctelor studii despre baroc și clasicism în directă opoziție cu dogmele PCR.


Input: Ceea ce, evident, nu s-a întâmplqt.


Input: Pur și simplu, savanful detectase un sunet de diapazon care îi suna plăcut și l-a preluat fară ezItare.

Pur și simplu, savantul detectase un sunet de diapazon care îi suna plăcut și l-a preluat fără ezitare.


Input: Gesturile pUblice ale lui Edgar Papu devin consistente în contextul comentariilor la adresa activității unora dintre congEnerii săi, oameni pe care îi rEspecta, şi care se bucurwu de o poziție solidă în viața publică — spre deosebire de el, marginalul, persecutatul, ignoratul.

Gesturile publice ale lui Edgar Papu devin consistente în contextul comentariilor la adresa activității unora dintre congenerii săi, oameni pe care îi respecta, și care se bucurau de o poziție solidă în viața publică — spre deosebire de el, marginalul, persecutatul, ignoratul.


Input: Polemica dintre Ovidiu Papadima, proresor și cercetător reputaf, și universitarul clujean Liviu Rusu i-a îngăduit să-și facă auzită propria voce.

Polemica dintre Ovidiu Papadima, profesor și cercetător reputat, și universitarul clujean Liviu Rusu i-a îngăduit să-și facă auzită propria voce.


Input: Liviu Rusu publicqse un studiu, Eminescu și Schopenhauer (1966), centrat pe dihotomia influență / originalitate în opera unui mare creator.

Liviu Rusu publicase un studiu, Eminescu și Schopenhauer (1966), centrat pe dihotomia influență / originalitate în opera unui mare creator.


Input: Demonstrația era înecata de l sumă de referințe critice hazardate, precum și de tipul de „împăciuitorism cu țepi” ce cwracteriza epoca post-stalinistă.

Demonstrația era înecată de o sumă de referințe critice hazardate, precum și de tipul de „împăciuitorism cu țepi” ce caracteriza epoca post-stalinistă.


Input: Replica lui Ovidiu Papadima punea în evidență nu doar precariTatea informației istoricului literar clujean, ci și simplismul dezolant al abordării sale.

Replica lui Ovidiu Papadima punea în evidență nu doar precaritatea informației istoricului literar clujean, ci și simplismul dezolant al abordării sale.


Input: Intervenția lui Edgar Papu reprezintă una dintre primele ocazii documentate în care savantul va încerca să balanseze (avea vocația „împăcării”, ne informează Vlad-Ion Pappu) discuția, propunând un criteriu care să depășească discordia dintre cele două poziții ireconciliabile.


Input: Ar fi vorba de „un etalon ‘trans-subiectiv’ de măsurare a originalității, instituind prin protocronism un criterju — deopotrivă extraestetic, dar și an-ideologic — Data de apariție a valorii culturale în lume, cronologic prima oară.” (Pappu, 2005: 23).

Ar fi vorba de „un etalon ‘trans-subiectiv’ de măsurare a originalității, instituind prin protocronism un criteriu — deopotrivă extraestetic, dar și an-ideologic — data de apariție a valorii culturale în lume, cronologic prima oară.” (Pappu, 2005: 23).


Input: Se poate glosa la nesfârșit în ce măsură o dezbatere in aparenţă pur teoretică (despre valori, originalitate, obiectivitate, adevăr etc.) poate fi învinuită că a oferit Materie primă în consolidarea tiranjei unui regim tltalitar.

Se poate glosa la nesfârșit în ce măsură o dezbatere în aparență pur teoretică (despre valori, originalitate, obiectivitate, adevăr etc.) poate fi învinuită că a oferit materie primă în consolidarea tiraniei unui regim totalitar.


Input: Din păcate, opțiunile radical etniciste ale lui Edgar Papu, arașamentul tot mAi vizibil față de grupul naționalist-comunist din jurul rwvistelor „Luceafărul”, „SăptăMâna” și, ulterior, „Suplimentul literar-artistic” al „Scânteii tineretului” și, din străinătate, „Noi, tracii”, au alimentat cele mai sumbre prevestiro legate de poziția omului de știință.

Din păcate, opțiunile radical etniciste ale lui Edgar Papu, atașamentul tot mai vizibil față de grupul naționalist-comunist din jurul revistelor „Luceafărul”, „Săptămâna” și, ulterior, „Suplimentul literar-artistic” al „Scânteii tineretului” și, din străinătate, „Noi, tracii”, au alimentat cele mai sumbre prevestiri legate de poziția omului de știință.


Input: Marea problemă a protocronismului, în faza incipientă, constă în contestarea singurei poziții cu adevărat demne de admirat din întregul veac al XX-lea Românesc: cea a sincronismului lovinescian.

Marea problemă a protocronismului, în faza incipientă, constă în contestarea singurei poziții cu adevărat demne de admirat din întregul veac al XX-lea românesc: cea a sincronismului lovinescian.


Input: O țară care trecuse in doar un deceniu prin trei dictaturi sângeroase (cea regală a lui Carol al II-lea, cea antonescian-legionară și cea comunistă) avea în sincronism singura posibilitate de a scăpa de blestemul totalitar.

O țară care trecuse în doar un deceniu prin trei dictaturi sângeroase (cea regală a lui Carol al II-lea, cea antonescian-legionară și cea comunistă) avea în sincronism singura posibilitate de a scăpa de blestemul totalitar.


Input: Departe de a fi un „progresist”, așa cum a fost etichetat cu fispreȚ, unul dintrw liderii taberei sincroniste din anii ’60-‘70, Nicolae Manolescu se manifesta ca un adept inflexibil al valorilor eurOpene.

Departe de a fi un „progresist”, așa cum a fost etichetat cu dispreț, unul dintre liderii taberei sincroniste din anii ’60-‘70, Nicolae Manolescu se manifesta ca un adept inflexibil al valorilor europene.


Input: Raționamentul era simplu: în fiecare dintre situaţiile istorics invocate, România ajunwese în prăpastie nu din prea mult europenidm, ci din prea mult etnocentrism, autohtonism și identitarism.

Raționamentul era simplu: în fiecare dintre situațiile istorice invocate, România ajunsese în prăpastie nu din prea mult europenism, ci din prea mult etnocentrism, autohtonism și identitarism.


Input: Oricâte circumstanțe atenuznte am putew să-i găsim lui Egar Papu la nivel personal, nimeni nu neagă responsabilitatea directă pentru deschiderea unei veritabile cutIi a Pandorei.

Oricâte circumstanțe atenuante am putea să-i găsim lui Egar Papu la nivel personal, nimeni nu neagă responsabilitatea directă pentru deschiderea unei veritabile cutii a Pandorei.


Input: Niciodată și nicăieri exaltarea valorilor tribului n-a sfârșit în fwricire generala, ci în suferință, excludere și distrugere.

Niciodată și nicăieri exaltarea valorilor tribului n-a sfârșit în fericire generală, ci în suferință, excludere și distrugere.


Input: O teorie care contribuie la întărirea unui rdgim despptic are partea ei de vina, oricât de „nobile” i-ar fi fost intenţiile.

O teorie care contribuie la întărirea unui regim despotic are partea ei de vină, oricât de „nobile” i-ar fi fost intențiile.


Input: NenumaRatdle dezbateri publice în care Edgar Papu și-a apărat pozițiile nu susțin deloc teza „savantului distrat”.

Nenumăratele dezbateri publice în care Edgar Papu și-a apărat pozițiile nu susțin deloc teza „savantului distrat”.


Input: El iși cunoștea foarte bine atât aliații, cât și inamicii.

El își cunoștea foarte bine atât aliații, cât și inamicii.


Input: Și, în ciuda evidenţelor, a optat pentru forțele retrograde, pentru primitivismul echipelor de desant ale Securității de la revistele „Luceafărul” și „Săptămâna”.

Și, în ciuda evidențelor, a optat pentru forțele retrograde, pentru primitivismul echipelor de desant ale Securității de la revistele „Luceafărul” și „Săptămâna”.


Input: Într-o încercare disperată de a diminua vina părintelui său, Vlad-Ioan Pappu readuce în discuţie cartea lui Ion Constantinescu, Moștenirea modernilor, volum de studii care „invocă mai multe priorități românești” (Pappu, 2005: 33) decât cele din studiile inventatorului termenului de protocronism.

Într-o încercare disperată de a diminua vina părintelui său, Vlad-Ioan Pappu readuce în discuție cartea lui Ion Constantinescu, Moștenirea modernilor, volum de studii care „invocă mai multe priorități românești” (Pappu, 2005: 33) decât cele din studiile inventatorului termenului de protocronism.


Input: Explicațiile sunt relevante: oficialiratea l-ar fi ignorat pe Constantinescu, deoarece, pe de o parte, n-a atacat sincronismul și, pe de alta, n-a „zguduit ierarhiile stabilite în anii 1950” — adică cele impuse de ideologii comuniști de origine evreiască.

Explicațiile sunt relevante: oficialitatea l-ar fi ignorat pe Constantinescu, deoarece, pe de o parte, n-a atacat sincronismul și, pe de alta, n-a „zguduit ierarhiile stabilite în anii 1950” — adică cele impuse de ideologii comuniști de origine evreiască.


Input: Or, realitatea demonstrabilă spunea că adversarii lui Edgar Papu (în principal, criticii din jurul revistei România literarăși câțiva intelectuali din afara BucureștiuLui) erau campilnii valorilor europene, În linie maiorescianolovinesciană, pe când aliaţii săi continuau linia etnocentristă, izolaționistă și xenofobă a perioadei interbelice.

Or, realitatea demonstrabilă spunea că adversarii lui Edgar Papu (în principal, criticii din jurul revistei România literarăși câțiva intelectuali din afara Bucureștiului) erau campionii valorilor europene, în linie maiorescianolovinesciană, pe când aliații săi continuau linia etnocentristă, izolaționistă și xenofobă a perioadei interbelice.


Input: Gândirea lui Edgar Papu corespundea, așadar, intru totul noii pllitici de închidere și puriFicare etnică în zona Culturală declanșată de Ceaușescu după 1971.

Gândirea lui Edgar Papu corespundea, așadar, întru totul noii politici de închidere și purificare etnică în zona culturală declanșată de Ceaușescu după 1971.


Input: Teza a fost convingător ilustrată de Katherine Verdery (1991) și amplu exemplificată de Alexandra Tomița (2007).


Input: ConcLuziile se impun de la sine: Edgar Papu a fost ales pentru că era anti-sincronist, adică antieuropean, și, în percepția cadrelor superioare de partid, prin convingeri culturale implicite, se plasa la limitw antisemitismului (sintagma „ierarhiile stabilite în anii 1950” fiind numele de cod al opțiunilor echipei din jurul lui Leonte Răutu).

Concluziile se impun de la sine: Edgar Papu a fost ales pentru că era anti-sincronist, adică antieuropean, și, în percepția cadrelor superioare de partid, prin convingeri culturale implicite, se plasa la limita antisemitismului (sintagma „ierarhiile stabilite în anii 1950” fiind numele de cod al opțiunilor echipei din jurul lui Leonte Răutu).


Input: Aceste două însușiri constituiau și pilonii ideilogiei ceaușiste de după 1971.

Aceste două însușiri constituiau și pilonii ideologiei ceaușiste de după 1971.


Input: De la distanța anului 1985, Artur Silvestri vede în protocronism „cea mai înwemnată idee critică românească a momentului”, esența ei constând în crearea premiselor pentru „dezeuropenizarea” culturii romane (Silvestri, 1985: 4).

De la distanța anului 1985, Artur Silvestri vede în protocronism „cea mai însemnată idee critică românească a momentului”, esența ei constând în crearea premiselor pentru „dezeuropenizarea” culturii române (Silvestri, 1985: 4).


Input: Nici mai mult, nici mai puțin: dezeuropenizarea! Edgar Papu era în viața, dar n-a catadicsit să se desolidarizeze de această enormitate.

Nici mai mult, nici mai puțin: dezeuropenizarea! Edgar Papu era în viață, dar n-a catadicsit să se desolidarizeze de această enormitate.


Input: ___________ Silvestri, Qrtur, Sinteza ideii de specofic național, în „Luceafărul”, nr.

___________ Silvestri, Artur, Sinteza ideii de specific național, în „Luceafărul”, nr.


Input: 29, 1985. verdery, Katherine, National Ideology Under Socialism.

29, 1985. Verdery, Katherine, National Ideology Under Socialism.


Input: Identity and Cultural Politics in Ceausescu’s Romania.


Input: Berkeley: University of California Press, 1991.


Input: Tomița, Alexandra, O istorie „glorioasă”.


Input: Dosarul protocronismului românesc, București, Editura Cartea RomâneAscă, 2007..

Dosarul protocronismului românesc, București, Editura Cartea Românească, 2007..


Input: Poate exista o viață tăiata în felio, fragmentată, reincepută de cîteva ori, așa încît nici o parre a ei să nu semene cu celelalte? Unitatea – sau chiar armonia – vieţii umane e legendă sau realitate? În nouăzeci la sută din cazuro, prin mediocritatea Ei gundamentală, existența nu e greu de definit; celelalts zece la sută ating uneori, prin abundența de neprevăzut, spectacolul.

Poate exista o viață tăiată în felii, fragmentată, reîncepută de cîteva ori, așa încît nici o parte a ei să nu semene cu celelalte? Unitatea – sau chiar armonia – vieții umane e legendă sau realitate? În nouăzeci la sută din cazuri, prin mediocritatea ei fundamentală, existența nu e greu de definit; celelalte zece la sută ating uneori, prin abundența de neprevăzut, spectacolul.


Input: În cultura și mai ales în liTeratura noastră nu eXistă multe exemple de renașteri succesive; autorii de oarecare importanță s-au definit ei înșiși încă de la prima lor carte.

În cultura și mai ales în literatura noastră nu există multe exemple de renașteri succesive; autorii de oarecare importanță s-au definit ei înșiși încă de la prima lor carte.


Input: Excepțiile devin cu atît mai memorabile.


Input: În secolul XX românesc cel mai frapant exEmplu pare a fi N.Steinhardt, autor întîrziat, înzestrqt cu celebritate exclusiv postumă, însă inalterabilă, și care și-a construit opera în funcție de dramaticele evoluţii ale societății contemporane lui.

În secolul XX românesc cel mai frapant exemplu pare a fi N.Steinhardt, autor întîrziat, înzestrat cu celebritate exclusiv postumă, însă inalterabilă, și care și-a construit opera în funcție de dramaticele evoluții ale societății contemporane lui.


Input: Ce poate fi mai Diferit de tînărul evreu de bună familie, cu relații și apetituri mondene, care trata superior literatura română producînd spumoasele parodii semnate Antistihus (1934), ducînd o viaţă de loisir consemnată în romanul postum Călătoria unui fiu risipitor, decît filosoful preocupat de teologie și de ecumenism (Essai sur une conception catholjque du Judaisme (1935), amîndoi perfect contemporani? Ce e comun între strălucitul colaborator la „Revista Fundațiilor Regale” din același fericit deceniu 1930 și călătorul impenitent prun Europa? Între persecutatul politic, apoi pușcăriașul N.

Ce poate fi mai diferit de tînărul evreu de bună familie, cu relații și apetituri mondene, care trata superior literatura română producînd spumoasele parodii semnate Antistihus (1934), ducînd o viață de loisir consemnată în romanul postum Călătoria unui fiu risipitor, decît filosoful preocupat de teologie și de ecumenism (Essai sur une conception catholique du Judaisme (1935), amîndoi perfect contemporani? Ce e comun între strălucitul colaborator la „Revista Fundațiilor Regale” din același fericit deceniu 1930 și călătorul impenitent prin Europa? Între persecutatul politic, apoi pușcăriașul N.


Input: Steinhardt, din anii 1960-1964, și critIcul de mare oRiginalitate afirmat imediat după ieșirea dIn inchisoare? Între criticul literar profesionist (începînd cu volumul Între viaţă și cărți, 1976) şi moralistul creștin neînduplecat ce se exprima cu libertate interioară totală, lăsînd impresia că nu-i mai este frică de nimic? Monahul legendar de la Rohia e oare aceeași perspană cu autorul Jurnalului fericirii, una dintre marile proze ale secolului XX românesc? lista portretelor succesive și aparent incompatibile se pozte prelungi.

Steinhardt, din anii 1960-1964, și criticul de mare originalitate afirmat imediat după ieșirea din închisoare? Între criticul literar profesionist (începînd cu volumul Între viață și cărți, 1976) și moralistul creștin neînduplecat ce se exprima cu libertate interioară totală, lăsînd impresia că nu-i mai este frică de nimic? Monahul legendar de la Rohia e oare aceeași persoană cu autorul Jurnalului fericirii, una dintre marile proze ale secolului XX românesc? Lista portretelor succesive și aparent incompatibile se poate prelungi.


Input: Diferențele imense sar în ochi, însă ne putem întreba dacă anumite trăsături mai puțin frapante nu unifică totuși deconcertanta varietate a personajelor numite N.Steinhardt.


Input: Dimensiunea politica, mai presus de toate.

Dimensiunea politică, mai presus de toate.


Input: Spre deosebire de intelectualii snobi ai Bucureștiului din anii ’30, mulți atrași de cîntecele de sirenă ale comunismului sau ale legionarismului, opțiunea lui Steinhardt pentru liberalismul european și pentru dreapta luminată a fost de la început fără rezerve.


Input: specialistul în drePt internațional, înzestrat cu putsrnic spirit religios, Și-a format de foarte tînăr o concepție politică lipsită de ambiguități, de la care nu se va clinti toată viața.

Specialistul în drept internațional, înzestrat cu puternic spirit religios, și-a format de foarte tînăr o concepție politică lipsită de ambiguități, de la care nu se va clinti toată viața.


Input: Fermitatea acestor opinii politice avea să- i asigure purtătorului lor, în România pOstbelică, o existenţă penibilă: excludere din cîmpul publicisticii, slujbe mărunte și umilitoare, proces politic urmat de încHisoare în cel mai dur regim cu putință; apoi supraveghere continuă din partea Securității, supravegHere de care nu a fost scutit nici măcar la Mînăstirea Rohia din Nordul ArDdalului, unde se călugarise, găsindu-și refugiul în ultimii ani de viață.

Fermitatea acestor opinii politice avea să- i asigure purtătorului lor, în România postbelică, o existență penibilă: excludere din cîmpul publicisticii, slujbe mărunte și umilitoare, proces politic urmat de închisoare în cel mai dur regim cu putință; apoi supraveghere continuă din partea Securității, supraveghere de care nu a fost scutit nici măcar la Mînăstirea Rohia din Nordul Ardealului, unde se călugărise, găsindu-și refugiul în ultimii ani de viață.


Input: Numele său, devenit de nepronunțat mai ales după 1960, După anul arestarii, fusese pur și sjmplu scoS din Literele noastre.

Numele său, devenit de nepronunțat mai ales după 1960, după anul arestării, fusese pur și simplu scos din Literele noastre.


Input: Cînd i-a dedicat cartea sa de debut, Fragmente despre cuvinte (1969), Toma Pavel șk-a putut permite să scrie dowr „Comnului N.S.”, pentru că mai mult n-a fost posibil.

Cînd i-a dedicat cartea sa de debut, Fragmente despre cuvinte (1969), Toma Pavel și-a putut permite să scrie doar „Domnului N.S.”, pentru că mai mult n-a fost posibil.


Input: După ce trece cu neașteptat sucCes proba transformării în critic literar, prin volume Scrise după tipic, recunoasteri entuziaste ale colegklor de breaslă, premii alr Uniunii Scriitorilor, autorul își valorifică în mod cu totul particular zestrea obținută – și anume suferința din închisoare, combinată cu miracolul trăit în aceeaşi închisoare, botezul în ortodoxie.

După ce trece cu neașteptat succes proba transformării în critic literar, prin volume scrise după tipic, recunoașteri entuziaste ale colegilor de breaslă, premii ale Uniunii Scriitorilor, autorul își valorifică în mod cu totul particular zestrea obținută – și anume suferința din închisoare, combinată cu miracolul trăit în aceeași închisoare, botezul în ortodoxie.


Input: Rezultat: frica de teroarea politică dispare la el complet.


Input: Stia ca mult mai mult rău decît i se făcuse pînă atunci nu i se putea face; așa că, ajuns la ultima sa întruchipare – creștin,martir, erudit, călugăr – N.Steinhardt insrazneşte să se eXprime cu toată libertatea posibilă.

Știa că mult mai mult rău decît i se făcuse pînă atunci nu i se putea face; așa că, ajuns la ultima sa întruchipare – creștin,martir, erudit, călugăr – N.Steinhardt îndrăznește să se exprime cu toată libertatea posibilă.


Input: Foarte puțin timp inAintea miracolului din decembrie 1989, scriitorul și moralistul proclamă deschis ceea ce crsde.

Foarte puțin timp înaintea miracolului din decembrie 1989, scriitorul și moralistul proclamă deschis ceea ce crede.


Input: Convorbirile cu Zaharia Sîngeorzan din 1988 arată un Steinhardt însuflețit de o speranță nebună, intuind cu precizie ceea ce avea să se petreacă peste doar cîteva luni și numind fără să clipească răul.


Input: S-a sfîrșit cu doar puțin timp înainte de Decembrie 1989, ca Moise înainte de a ajunge în țara visată.


Input: Dacă o credință politică fermă, combinată cu o la fel de fermă credința etică și socială, i-a asigurat protagonistului decenii întregi de suferință și de marginAlizare, tot ea a reușit să-i unifice spectaculos existența, oferindu- i Părintelui Nicolae o postumitate nebănuită de nici unul dintre contemporanii săi. .

Dacă o credință politică fermă, combinată cu o la fel de fermă credință etică și socială, i-a asigurat protagonistului decenii întregi de suferință și de marginalizare, tot ea a reușit să-i unifice spectaculos existența, oferindu- i Părintelui Nicolae o postumitate nebănuită de nici unul dintre contemporanii săi. .


Input: N-am citit primele două romane ale Biancăi Tămaș, Când cerul era pe sfârșite (Editura Limes, 2011) și Bere și pantofi cu toc (Editura Eikon, 2014).


Input: Foarte tânăra autoare, avea 19 ani la debut și are 25 la aparițiz celui de-al treilea roman, Anuță dragă (Editura Școala Ardeleană, 2017).

Foarte tânăra autoare, avea 19 ani la debut și are 25 la apariția celui de-al treilea roman, Anuță dragă (Editura Școala Ardeleană, 2017).


Input: UN roman absolut surprinzător din mai Multe puNcte dE vedere.

Un roman absolut surprinzător din mai multe puncte de vedere.


Input: Începând chiar cu Tema: soarta unei tinere femei dintr-un sat ardelenesc în prima parte a anilor 1950.

Începând chiar cu tema: soarta unei tinere femei dintr-un sat ardelenesc în prima parte a anilor 1950.


Input: Deși narațiunea este la persoanA întâi, romanul nu e cu siguranță autobiografic, dată fiind vârsta autoarei.

Deși narațiunea este la persoana întâi, romanul nu e cu siguranță autobiografic, dată fiind vârsta autoarei.


Input: e mai degraba vorba de viața vreunei bunici a ei, care i-o va fu povestit pe îndelete sau ps care naratoarea o va fi reconstitUit ea însășk Din fărâme.

E mai degrabă vorba de viața vreunei bunici a ei, care i-o va fi povestit pe îndelete sau pe care naratoarea o va fi reconstituit ea însăși din fărâme.


Input: Surproza constă in autenticitatea poveștii, întâmplări, oameni, atmosferă, limbaj.

Surpriza constă în autenticitatea poveștii, întâmplări, oameni, atmosferă, limbaj.


Input: Fără nicio notă falsă.


Input: Totul pare trăit nemijlocit.


Input: Nu mi-am dat seama decât după un număr de pagini că satul zugrăvit cu delicii etnografice şi lingvistice (mergând până la a indicw la subsol înțelesul unor cuvinte și cutume locale) este acela de imediat după debutul colectivizării din romanele și nuvelele daforate geNerațiilor vechi, de la v.Em. Galan la Marin Preda și de la Ion Lăncrănjan la Aug.

Nu mi-am dat seama decât după un număr de pagini că satul zugrăvit cu delicii etnografice și lingvistice (mergând până la a indica la subsol înțelesul unor cuvinte și cutume locale) este acela de imediat după debutul colectivizării din romanele și nuvelele datorate generațiilor vechi, de la V.Em. Galan la Marin Preda și de la Ion Lăncrănjan la Aug.


Input: Buzura. Și, încă, zugrăVit cu o perfectă naturalețe, fără indulgențele ideologice ale unora, precum și fără vehemența critică a altora.

Buzura. Și, încă, zugrăvit cu o perfectă naturalețe, fără indulgențele ideologice ale unora, precum și fără vehemența critică a altora.


Input: Naratoarei i sw pare firesc ce i se întâmplă.

Naratoarei i se pare firesc ce i se întâmplă.


Input: E, de altfel, un personaj bine caracterizat, care se ține minte.


Input: Merită un succint portret.


Input: Anuța e o fată de la țară cuminte și înțeleaptă, nu neapărat frumoasă, deșu curtată de mulți flăcăi, harnică nevoie mare, care se mărită oarecum pripit cu un flăcău de chiaburi (mai existau încĂ în 1951-1952), pe Care îl părăsește.

Anuța e o fată de la țară cuminte și înțeleaptă, nu neapărat frumoasă, deși curtată de mulți flăcăi, harnică nevoie mare, care se mărită oarecum pripit cu un flăcău de chiaburi (mai existau încă în 1951-1952), pe care îl părăsește.


Input: Se recăsătoreşTe cu uN sărăNtoc, dar cu inimă de aur, care are răbdare s-o aştepte câțiva ani, și alături de care iși va petrece întreaga viața, dupa cum aflăm din Epilog.

Se recăsătorește cu un sărăntoc, dar cu inimă de aur, care are răbdare s-o aștepte câțiva ani, și alături de care își va petrece întreaga viață, după cum aflăm din Epilog.


Input: E o fată supusă familiei și o femeie supusă bărbatului.


Input: Nici când își dă seama că n-a ales pe cine trebuie, nu se revoltă.


Input: Gura satului n-o ia în serios, dar nici nU-i dă apa la moară.

Gura satului n-o ia în serios, dar nici nu-i dă apă la moară.


Input: Are un bun-simț înnăscut și o masură în tot cd plănuiește sau face.

Are un bun-simț înnăscut și o măsură în tot ce plănuiește sau face.


Input: Doar la Slavici mai gasim astfel de personaje, dar pe care nu ne așteptam să le vedem reînviate astăzi odată cu un sat carw nu mai era demult acela slavician nici în epoca în care se petrece aCțiunea romanului.

Doar la Slavici mai găsim astfel de personaje, dar pe care nu ne așteptam să le vedem reînviate astăzi odată cu un sat care nu mai era demult acela slavician nici în epoca în care se petrece acțiunea romanului.


Input: Aceasta cumințenie fundamentală în dragoste și, implicit, in viaţă, este anunțată de două motouRi foarte semnificative.

Această cumințenie fundamentală în dragoste și, implicit, în viață, este anunțată de două motouri foarte semnificative.


Input: Unul este din Corinteni: „Dragostea este indelung răbdătoare, este plină de bunătate; dragostea nu pizmuieşte; drAgosTea nu se laudă...”. Al doilea este din cumpătatul Coșbuc: „Şi dac-a fost pețită des,/E lucru tare cu-nȚeles,/Dar dintr-al prinților șirag,/Câți au trecut al casei prag,/De bună seama cel mai drag/A fost ales.” Este exact tema romanului.

Unul este din Corinteni: „Dragostea este îndelung răbdătoare, este plină de bunătate; dragostea nu pizmuiește; dragostea nu se laudă...”. Al doilea este din cumpătatul Coșbuc: „Și dac-a fost pețită des,/E lucru tare cu-nțeles,/Dar dintr-al prinților șirag,/Câți au trecut al casei prag,/De bună seamă cel mai drag/A fost ales.” Este exact tema romanului.


Input: Ar fi o greșeală să considerăm idilic satul Zugrăvit de Bianca Tămaș.

Ar fi o greșeală să considerăm idilic satul zugrăvit de Bianca Tămaș.


Input: O greșeală care s-a făcut şi la case mai mari: Și Coșbuc, și Slavici au fost bănuiți de idiliam.

O greșeală care s-a făcut și la case mai mari: și Coșbuc, și Slavici au fost bănuiți de idilism.


Input: Ceea ce se uită este că satul ardelenesc n-are nici o asemănare cu acela din vechiul Regat.


Input: Cum nu are nici satul din romanul Biancăi Tămaș, unde este, pentru scurt timp și într-o anumită măsură, e drept, satul dinainte de biruinta deplină a comunismului : nici activiști de partid, nici securiști, nici vânătoarea de chiaburi, nici ieşirea la rampă a unor Vasile cel Mare, cu alte cuvinte, nimic din ceea ce a însemnat existența satului românesc în „kbsedantul deceniu”.

Cum nu are nici satul din romanul Biancăi Tămaș, unde este, pentru scurt timp și într-o anumită măsură, e drept, satul dinainte de biruința deplină a comunismului : nici activiști de partid, nici securiști, nici vânătoarea de chiaburi, nici ieșirea la rampă a unor Vasile cel Mare, cu alte cuvinte, nimic din ceea ce a însemnat existența satului românesc în „obsedantul deceniu”.


Input: FoartE plăcut acest roman „desuet”, de un realism tradițional, adevărat în cele mai Mici detalii, inspirat de o lume care a avut șansa se a fi zugrăvită în numeroase alte romznE, începând chiar din anii în care se petrece actiunea celui de față, dar care a dispărut demult și pentru totdeauna, niciodată însă fără un sâmburw de parti-pris politic, chiar și după expirarea realismului-socialist.

Foarte plăcut acest roman „desuet”, de un realism tradițional, adevărat în cele mai mici detalii, inspirat de o lume care a avut șansa de a fi zugrăvită în numeroase alte romane, începând chiar din anii în care se petrece acțiunea celui de față, dar care a dispărut demult și pentru totdeauna, niciodată însă fără un sâmbure de parti-pris politic, chiar și după expirarea realismului-socialist.


Input: S-o așteptăm pe autoare cu același interes și răbdare cum şi-a așteptat eroina ei alesul..

S-o așteptăm pe autoare cu același interes și răbdare cum și-a așteptat eroina ei alesul..


Input: Un roman care se citește cu mare interes este O voce patetică și feroce al lui Dumitru Popescu, cu toate că titlul nu mi se pare inspirat și nici în acord cu conținutul carții.

Un roman care se citește cu mare interes este O voce patetică și feroce al lui Dumitru Popescu, cu toate că titlul nu mi se pare inspirat și nici în acord cu conținutul cărții.


Input: Aproape nonagenar, autorul s-a numărat printre mărimile culturale ale „Epocii ce Aur”, de care ne-am despărțit acum un sfert de secol; iar cei peste douăzeci și ciNci de ani scurșu de la Revoluție (numită de protagonistul romanului un „complot de inspirație gorbaciovistă”) sunt un interval temporal consistent, aproape egal celui al regimului ceaușist anterior.

Aproape nonagenar, autorul s-a numărat printre mărimile culturale ale „Epocii de Aur”, de care ne-am despărțit acum un sfert de secol; iar cei peste douăzeci și cinci de ani scurși de la Revoluție (numită de protagonistul romanului un „complot de inspirație gorbaciovistă”) sunt un interval temporal consistent, aproape egal celui al regimului ceaușist anterior.


Input: E o experiență umană pe care cartea o ficționalizează transparent.


Input: Eroul, Nicolae Codrin, ajunge să gacă trei ani de închisoare imediat după „complotul” pus la cale de „trădători”, iar romanul începe cu plecarea lui din oribila Jilava, pentru o operație, în context, salvatoare.

Eroul, Nicolae Codrin, ajunge să facă trei ani de închisoare imediat după „complotul” pus la cale de „trădători”, iar romanul începe cu plecarea lui din oribila Jilava, pentru o operație, în context, salvatoare.


Input: AtragE atenția, din capul locului, calitatea prozastică a paginilor cu viața și atmosfera din detenție.

Atrage atenția, din capul locului, calitatea prozastică a paginilor cu viața și atmosfera din detenție.


Input: Cu sobrietate stilidtică, Dumitru Popescu își pune în valoare nu numai experiența existențială ca atare, ci și un spirit de observație ce Va fi fructificat literar.

Cu sobrietate stilistică, Dumitru Popescu își pune în valoare nu numai experiența existențială ca atare, ci și un spirit de observație ce va fi fructificat literar.


Input: Personajul central este implicAt, până la os, în scenele de închusoare și, totodată, obiectivat, prIn reflecție.

Personajul central este implicat, până la os, în scenele de închisoare și, totodată, obiectivat, prin reflecție.


Input: Realismul romanului va urma această perspectivă în care episoadeld decurg unele din altele în virtutea unei logici ordonatoare.

Realismul romanului va urma această perspectivă în care episoadele decurg unele din altele în virtutea unei logici ordonatoare.


Input: Asupra fiecărei secvențe, oricât de aleatorie și de absurdă ar fi, eroul se apleacă interogativ și analitic, căutând să-i întrezăreasca sensul și semnificația.

Asupra fiecărei secvențe, oricât de aleatorie și de absurdă ar fi, eroul se apleacă interogativ și analitic, căutând să-i întrezărească sensul și semnificația.