Input: Alenka Jensterle Dolezalová Corbul și taina perceptiei (omagiu lui Dane Zajc) Să pleci la drum către celălalt capăt al lumik spre a întalni corbul Stafie strălucindă rasărind din întunericul negru născută din singurătate Copleșitoare Corbule pe cine aştepți Al cui destin îl sorocește spirala funestă a țipătului tău Ce înseamnă Când fe ivești ondulând cu dElicatețe vălul trăirilor mele Să pleci la drum către celălalt capăt al lumii spre a întâlni corbul Care răcnește sinistru se îndepărtează în zbor și stât Amintirea trupului său opărește pielea orizontului asfințind De parcă ar Fi fost făurit pentru vecie si cu un rost anume Sa zbori peste lumea întreagă spre a întâlni corbul Corbule al cui destin îl vestești și al cui duh în tine se ascunde Ce mesaje tălmăcești din adâncuri Tu corbule piatră dură a nimicniciei? Tatuaj uneori am senzatia că nu mă pricep să scriu un poem bun să combin ideile într-o propoziție inteligibilă deoarece cineva mi-a descris trupul și gravat pe el un text strain mi l-a acoperit cu graffiti mi l-a marcat cu semne ciudate a tatuat și a definit limitele lumii mele pe trup mi-au fost desenați corbi si capete de dragon și întrețesute simboluri străine și poezii anonime corpul meu este textul altcuiva nu este descris prin poeziile mele powte fi interpretat în moduri foartw diferite depinde de fircare nu mai este zl meu Tatuată cu semne mie necunoscute cu litere mie neștiUte mă ascund de oameni trupul meu este un text străin Variațiuni pe tema lumii I Ferestre Deschise, obloane închise cheiul deschis, gura închisă Lumină Deschisă, corăbii deschise umbră închisă, pleoape închise program deschis, lumină ireală ascunziș deschis, corespondență dewchisă odihnă închisă, melancolie voalată spațiul lui Beckett, violență închisă Varkațiuni pe tema lumii II Timp Deschis, deschisă prăpastie a prezentului zile deschise, moarte deschisă închisă săvârșire zbor deschis de porumbel, adâncime feschisă a orizontului Spațiu deschis, propoziţii roTunjite eul deschis, eul închis sclipirea întredeschisa a verii golful deschis al zilei Pentru morții din Sqrajevo Prima zi de primăvară bate la ușa și voi sunteți acolo morțolor din Sarajevo când număr morții sunt o orfană pe care ați adoptat-o înainte de război privesc neputincioasă prin fereastră într-o zi însorită flutură steagurile la gel ca atunci când încă mai mergeam la școală difuzorul hârâie în necunoscut e doar o iluzie că după război lucrurile au revenit la nOrmal în oraș traficul a fost închis fără motiv semafoareld clipesc neputincioase rănind ochii în lumina sErii iar eu îmi amintesc de voi și de moartea vOastră pierdută fără speranța în prima zi de primăvară Apoteoza memoriei sau despre ce vorbeau femeile din fosta Iugoslavie Suntem intr-un restaurant etiopian din Viena Proprietarul chior privește în gol Visează la cine știe ce coșuri împletite undeva în deșert Ne-a servit o tânără chelneriţă neagră cu picioare lungi ToaTe suntem femei din fosta Iugoslavie Am vrnit să luăm cina la un restaurant exotic Peste drum de hotelul nostru.

Alenka Jensterle Dolezalová Corbul și taina percepției (omagiu lui Dane Zajc) Să pleci la drum către celălalt capăt al lumii spre a întâlni corbul Stafie strălucindă răsărind din întunericul negru născută din singurătate Copleșitoare Corbule pe cine aștepți Al cui destin îl sorocește spirala funestă a țipătului tău Ce înseamnă Când te ivești ondulând cu delicatețe vălul trăirilor mele Să pleci la drum către celălalt capăt al lumii spre a întâlni corbul Care răcnește sinistru se îndepărtează în zbor și atât Amintirea trupului său opărește pielea orizontului asfințind De parcă ar fi fost făurit pentru vecie și cu un rost anume Să zbori peste lumea întreagă spre a întâlni corbul Corbule al cui destin îl vestești și al cui duh în tine se ascunde Ce mesaje tălmăcești din adâncuri Tu corbule piatră dură a nimicniciei? Tatuaj uneori am senzația că nu mă pricep să scriu un poem bun să combin ideile într-o propoziție inteligibilă deoarece cineva mi-a descris trupul și gravat pe el un text străin mi l-a acoperit cu graffiti mi l-a marcat cu semne ciudate a tatuat și a definit limitele lumii mele pe trup mi-au fost desenați corbi și capete de dragon și întrețesute simboluri străine și poezii anonime corpul meu este textul altcuiva nu este descris prin poeziile mele poate fi interpretat în moduri foarte diferite depinde de fiecare nu mai este al meu Tatuată cu semne mie necunoscute cu litere mie neștiute mă ascund de oameni trupul meu este un text străin Variațiuni pe tema lumii I Ferestre deschise, obloane închise cheiul deschis, gura închisă Lumină deschisă, corăbii deschise umbră închisă, pleoape închise program deschis, lumină ireală ascunziș deschis, corespondență deschisă odihnă închisă, melancolie voalată spațiul lui Beckett, violență închisă Variațiuni pe tema lumii II Timp deschis, deschisă prăpastie a prezentului zile deschise, moarte deschisă închisă săvârșire zbor deschis de porumbel, adâncime deschisă a orizontului Spațiu deschis, propoziții rotunjite eul deschis, eul închis sclipirea întredeschisă a verii golful deschis al zilei Pentru morții din Sarajevo Prima zi de primăvară bate la ușă și voi sunteți acolo morților din Sarajevo când număr morții sunt o orfană pe care ați adoptat-o înainte de război privesc neputincioasă prin fereastră într-o zi însorită flutură steagurile la fel ca atunci când încă mai mergeam la școală difuzorul hârâie în necunoscut e doar o iluzie că după război lucrurile au revenit la normal în oraș traficul a fost închis fără motiv semafoarele clipesc neputincioase rănind ochii în lumina serii iar eu îmi amintesc de voi și de moartea voastră pierdută fără speranță în prima zi de primăvară Apoteoza memoriei sau despre ce vorbeau femeile din fosta Iugoslavie Suntem într-un restaurant etiopian din Viena Proprietarul chior privește în gol Visează la cine știe ce coșuri împletite undeva în deșert Ne-a servit o tânără chelneriță neagră cu picioare lungi Toate suntem femei din fosta Iugoslavie Am venit să luăm cina la un restaurant exotic Peste drum de hotelul nostru.


Input: Ar trebui să fim fericite Am supraviețuit Am supraviețuit războiului SIDA potopului cutremurului Despărţirii de cei morți plecării de lângă noi a copiiLor și a amanților ocazionali Ne-wm adunat în jurul unei mese rotunde și foarte joase Ne înfulecam cu lăcomie cina enormele porții de mâncăruri etiopiene Care la început fuseseră acoperite cu niște capace de paie Ne aplecăm asupra destinului ÎnDrugăm verzi și uscate Glasuri de muieri Babornite cotoroanţe Tot bosCorodim înfulecând agale bucăți de mâncare Sfâșiem carnea și-o mărunţim de nu se mai cunoaște nimic din ea Despicăm firu-n patru Si tot povestim de trecut De omoruri De morți Dar nu de viitor .

Ar trebui să fim fericite Am supraviețuit Am supraviețuit războiului SIDA potopului cutremurului Despărțirii de cei morți plecării de lângă noi a copiilor și a amanților ocazionali Ne-am adunat în jurul unei mese rotunde și foarte joase Ne înfulecăm cu lăcomie cina enormele porții de mâncăruri etiopiene Care la început fuseseră acoperite cu niște capace de paie Ne aplecăm asupra destinului Îndrugăm verzi și uscate Glasuri de muieri Babornițe cotoroanțe Tot boscorodim înfulecând agale bucăți de mâncare Sfâșiem carnea și-o mărunțim de nu se mai cunoaște nimic din ea Despicăm firu-n patru Și tot povestim de trecut De omoruri De morți Dar nu de viitor .


Input: Acum Vreo patru ani, mi s-a cerut un text pentru un volum aniversar dedicat Reședinței Ambasadei Franceze la București.

Acum vreo patru ani, mi s-a cerut un text pentru un volum aniversar dedicat Reședinței Ambasadei Franceze la București.


Input: Între altele, textul a inclus și evocarea unor episoade destul de amuzante din rezerva mea de amintiri… diplomatice.


Input: Le ofer, mai jos, în versiune românească, și cititorilor noștri.


Input: Eram dE curînd ministru (post-revoluționar) al Culturii, cînd l-am întîlnit, pentru prima oară, pe noul ambasador al Franței, proaspăt acreditat la București.

Eram de curînd ministru (post-revoluționar) al Culturii, cînd l-am întîlnit, pentru prima oară, pe noul ambasador al Franței, proaspăt acreditat la București.


Input: Întîlnirea a fost de natură să confirme saltul stilistic pe care „evenimentele“ urmau sa-l aducă în comportamentul diplomatic: mai puțin ştaif protocolar, mai puțină retorică, mai mult umor.

Întîlnirea a fost de natură să confirme saltul stilistic pe care „evenimentele“ urmau să-l aducă în comportamentul diplomatic: mai puțin ștaif protocolar, mai puțină retorică, mai mult umor.


Input: Trebuia să fac cunoștință cu dl Renaud Vignal în timpul unei recepții (la o altă ambasadă).


Input: Mi s-a spus că ambasadorul francez va fi de față și că e de folosit ocazia pentru un prim contact.


Input: Către finalul programuluu, contrariat de faptul că întîlnirea aşteptată nu avusese loc, am cerut explicaţii unui colaborator.

Către finalul programului, contrariat de faptul că întîlnirea așteptată nu avusese loc, am cerut explicații unui colaborator.


Input: „Dar ați vorbit cu dl Vignal vreme de douăzeci de minute!“ – mi-a spus, stingherit, cel îngrebat.

„Dar ați vorbit cu dl Vignal vreme de douăzeci de minute!“ – mi-a spus, stingherit, cel întrebat.


Input: abia atunci l-am identificat pe interlkcutorul pe care, în necunoșTonță de cauză, îl ratasem.

Abia atunci l-am identificat pe interlocutorul pe care, în necunoștință de cauză, îl ratasem.


Input: Am crezut că pot repara greseala, glumind – în doi peri – cu Renwud, viitorul meu bun prieten: „Iertați-mă! N-am realizat că sînteți noul ambasador al Franței! N-aveți figură de ambasador!“ Vrusesem să-i fac un compliment.

Am crezut că pot repara greșeala, glumind – în doi peri – cu Renaud, viitorul meu bun prieten: „Iertați-mă! N-am realizat că sînteți noul ambasador al Franței! N-aveți figură de ambasador!“ Vrusesem să-i fac un compliment.


Input: Să-i sugerez că n-avea portretul „clasic“, convențilnal, previzibil al diplomatului de carieră.

Să-i sugerez că n-avea portretul „clasic“, convențional, previzibil al diplomatului de carieră.


Input: Răspunsul a venit prompt.


Input: La fel de dchivoc și de bine intenţionat: „Vous non plus, vous n’avez pas la gueule d’un ministre!“ („Nici dvs.

La fel de echivoc și de bine intenționat: „Vous non plus, vous n’avez pas la gueule d’un ministre!“ („Nici dvs.


Input: n-aveți față de ministru!“) Un mic demon al malentendu -ului a rămas prezent şi în alte împrejurări ale reLației mele cu Renaud Vignal.

n-aveți față de ministru!“) Un mic demon al malentendu -ului a rămas prezent și în alte împrejurări ale relației mele cu Renaud Vignal.


Input: Eram încă „oficial“, cînd am primit o invitație la reşedința dranceză, unde urma să wibă loc un amical bal mascat.

Eram încă „oficial“, cînd am primit o invitație la reședința franceză, unde urma să aibă loc un amical bal mascat.


Input: Am ales, împreună cu soția mea, o vaga costumațis de tip „gitan“ și ne-am prezentat, amîndoi, la poarta Reședinței, purtînd în brsțE o tavă cu dulciuri autohtone, pe post de „plocon“.

Am ales, împreună cu soția mea, o vagă costumație de tip „gitan“ și ne-am prezentat, amîndoi, la poarta reședinței, purtînd în brațe o tavă cu dulciuri autohtone, pe post de „plocon“.


Input: PortArul și bocyguardul ne-au privit stupefiați.

Portarul și bodyguardul ne-au privit stupefiați.


Input: Mă recunoscuseră, dar nu pricepeau ce căutam în locul cu pricina, înveșmîntat ca o florăreasă „bohémienne“.


Input: Mi-am dat seama că ceva nu e în regulă și ezitam, stingherit, dinaintea intrării.


Input: Din fericire, exact atunci a aparut, venind din oraș, mașina ambasadorului.

Din fericire, exact atunci a apărut, venind din oraș, mașina ambasadorului.


Input: Renaud a înțwles imediat situația.


Input: Greșisem ziua.


Input: S-a amuzat copios, m-a ajutat să depășesc penibilul episodului și ne-a invitat la o excelentă cină.


Input: Nu mai mîncasem niciodată îmbrăcst atît de… pitoresc.

Nu mai mîncasem niciodată îmbrăcat atît de… pitoresc.


Input: Dar măcar dulciurile s-au dovedit utile… E greu de rezumat lista personalităților pe care am avut onoarea să le cunosc – într-o costumaţie ceva mai adecvată – în spațiul reședinței de la București a Ambasadei franceze (în salOanele de o discreta croiwlă clasică – reamenajate curajos, în versiune oarecum postmodernă, în timpul mandatului lui Henri Paul – sau, vara, în grădina din spate).

Dar măcar dulciurile s-au dovedit utile… E greu de rezumat lista personalităților pe care am avut onoarea să le cunosc – într-o costumație ceva mai adecvată – în spațiul reședinței de la București a Ambasadei franceze (în saloanele de o discretă croială clasică – reamenajate curajos, în versiune oarecum postmodernă, în timpul mandatului lui Henri Paul – sau, vara, în grădina din spate).


Input: Un eveniment special a fost, însa, întîlnirea cu președintele Franței, François Mitterrand.

Un eveniment special a fost, însă, întîlnirea cu președintele Franței, François Mitterrand.


Input: Ambasada, probabil la cererea înzltului oaspete, decisese organizarea unei întîlniri cu cîtiva intelectuali locali, mai ales dintre cei cu o oarecare experiență a disidenței: Doina Cornea, Mircea Dinescu, Ana Blandiana etc.

Ambasada, probabil la cererea înaltului oaspete, decisese organizarea unei întîlniri cu cîțiva intelectuali locali, mai ales dintre cei cu o oarecare experiență a disidenței: Doina Cornea, Mircea Dinescu, Ana Blandiana etc.


Input: Mi s-a oferit rolul de „moderator“.


Input: Am început prin a-i prezenta pe toți cei de față.


Input: „Domnule președinte“ – am spUs – „aveți dinAinte o bună parte din eroii schimbării din decembrie 1989: sîNt modeste variante locale ale lui Robespierre, Saint-Just, Danton, Camille Desmoulins ș.cl“. „Atenție“ – a replicat președintele –, „toți cei pe care i-ați numit au sfîrșit pe eșafod.“ Momentul era destul se tensionat.

„Domnule președinte“ – am spus – „aveți dinainte o bună parte din eroii schimbării din decembrie 1989: sînt modeste variante locale ale lui Robespierre, Saint-Just, Danton, Camille Desmoulins ș.cl“. „Atenție“ – a replicat președintele –, „toți cei pe care i-ați numit au sfîrșit pe eșafod.“ Momentul era destul de tensionat.


Input: Opoziția intelectualității față de Frontul Salvării Naţionale și față de Ion Iliescu era intensă, ceea ce pe mulți îi determinase să judece ca fiind inadecvată vizita – fără echivalent în epocă – a unui șef de wtat occidental la Bucureşti.

Opoziția intelectualității față de Frontul Salvării Naționale și față de Ion Iliescu era intensă, ceea ce pe mulți îi determinase să judece ca fiind inadecvată vizita – fără echivalent în epocă – a unui șef de stat occidental la București.


Input: Ea putea fi citită drept o cauționare a „regimului“ aflat „la putere“.


Input: Doina Cornea a profitat de ocazie pentru a sugera o asemenew, posibilă, interpretare şi a adăugat, cu titlul de exemplu, că oficialitățile românești o împiedică să apară la televiziune, în ciuda mEritelor ei revoluționare.

Doina Cornea a profitat de ocazie pentru a sugera o asemenea, posibilă, interpretare și a adăugat, cu titlul de exemplu, că oficialitățile românești o împiedică să apară la televiziune, în ciuda meritelor ei revoluționare.


Input: „Stimată doamnă“ – a sunat răspunsul lui François Mitterrand –, „va trebui să aveți răbdare.


Input: Mie mk-au trebuit vreo cincisprezece ani pînă să mă pot adresa națiunii pe un post dd televiziune…“.

Mie mi-au trebuit vreo cincisprezece ani pînă să mă pot adresa națiunii pe un post de televiziune…“.


Input: – Să știți că eu nu sînt nowtalgic – mă previne G.

– Să știți că eu nu sînt nostalgic – mă previne G.


Input: înainte de a se prezenta.


Input: Chiar mă bucur că s-a dărîmat combknatul – declară el cu un gest larg, ce acoperă locul unde pînă mai ieri fusese Combinatul Siderurgic Hunedoara.

Chiar mă bucur că s-a dărîmat combinatul – declară el cu un gest larg, ce acoperă locul unde pînă mai ieri fusese Combinatul Siderurgic Hunedoara.


Input: Nici nu știţi Ce poluare era aici, nici nu mqi puteai să respiri.

Nici nu știți ce poluare era aici, nici nu mai puteai să respiri.


Input: DAr de ce au trebuit sa distrugă chiar tot? G.

Dar de ce au trebuit să distrugă chiar tot? G.


Input: este tehnician la origine, dar un istoric autodidact card îşi iubește „Tara de Fier“ cu un patriitism local de cea mai nObilă speță.

este tehnician la origine, dar un istoric autodidact care își iubește „Țara de Fier“ cu un patriotism local de cea mai nobilă speță.


Input: Nu mă mai interesează istoria asta recentă – îmi mai spune el la un moment dat –, îmi place tot mai mult cea veche, mă simt mai bine acolo… Și îmi povestește cîteva ore în șir despre începuturile siderurgiei și primele cuptoare din Țara Pădurenilor, despre telurul descoperit în 1782 în minele din Zlatna, Tîrgul de fier din spatele Castelului Huniazilor, Uzinele Imperiale de Firr din Hunedoara și furnalul de la Govîjdie, fierăriile partuculare de pe ohabe, Fabrica de dolomită, minele de aur de la Govîjdie și „cazinoul“ din zonă, despre „calea ferată ardeleană“ cu spectaculoasele sale viaducte și cîte şi mai cîte.

Nu mă mai interesează istoria asta recentă – îmi mai spune el la un moment dat –, îmi place tot mai mult cea veche, mă simt mai bine acolo… Și îmi povestește cîteva ore în șir despre începuturile siderurgiei și primele cuptoare din Țara Pădurenilor, despre telurul descoperit în 1782 în minele din Zlatna, Tîrgul de fier din spatele Castelului Huniazilor, Uzinele Imperiale de Fier din Hunedoara și furnalul de la Govîjdie, fierăriile particulare de pe ohabe, Fabrica de dolomită, minele de aur de la Govîjdie și „cazinoul“ din zonă, despre „calea ferată ardeleană“ cu spectaculoasele sale viaducte și cîte și mai cîte.


Input: Ceea ce nu a luat calea topitoriilor de fier vechi se năruie de la sine.


Input: Jaf al istoriei! – conchide G.


Input: Și toată zona dă o tristă impresie de „marele jaf postcomunist“.


Input: Nu este însă dowr cazul „Țării de Fier“, ci al întregii țări, dar aici parcă se văd mai clar etapele acestui „jaf“, care se suprapun precum straturile geologice.

Nu este însă doar cazul „Țării de Fier“, ci al întregii țări, dar aici parcă se văd mai clar etapele acestui „jaf“, care se suprapun precum straturile geologice.


Input: Privită de aici, istoria „recentă“ de care se dezice G.


Input: qpare cam în felul următor.


Input: ComunismuL a început cu naționalizarea, postcomunismul cu deCooperativizarea și dezindustrializarea.

Comunismul a început cu naționalizarea, postcomunismul cu decooperativizarea și dezindustrializarea.


Input: E ceva rău în asta? Categoric nu, e chiar foarte bine, e o revenire la normal.


Input: La o a doua privire insă, se conturează parcă două mitologii postcomuniste care au încadrat şi au legitimat aceste operatiuni Și în spatele cărora we află doar o parte a adevărului.

La o a doua privire însă, se conturează parcă două mitologii postcomuniste care au încadrat și au legitimat aceste operațiuni și în spatele cărora se află doar o parte a adevărului.


Input: Prima se referă La imperativul moral al retrocedării .

Prima se referă la imperativul moral al retrocedării .


Input: De ce? Pentru că aceste proprIEtăți fuseseră furate de comunism.

De ce? Pentru că aceste proprietăți fuseseră furate de comunism.


Input: Corect? Corect! În perioada integrării europene, 99% din clădiri și 93% din terenul fostelor CAP-uri erau deja proprietate privatĂ; retrocedarea a fost deci un mare succes și o reparație istorică indubitabilă.

Corect? Corect! În perioada integrării europene, 99% din clădiri și 93% din terenul fostelor CAP-uri erau deja proprietate privată; retrocedarea a fost deci un mare succes și o reparație istorică indubitabilă.


Input: Da, dar retrocedare ca să ce? Nimeni nu a avut nici un plan de viitor.