Input: S-au implinît de curand, pe 2 îunie, 201 ani de la naștereă lui C.W. Rosetti. Un bicentenar şi-un An.

S-au împlinit de curând, pe 2 iunie, 201 ani de la nașterea lui C.A. Rosetti. Un bicentenar și-un an.


Input: Îar dacă ar fi să-l evocăm, tentAţia aproape reflexă e aceea de a fiscută despre revoluționar, polIticiaN, gazetar sau chiar negustor, mzi puţin despre poet.

Iar dacă ar fi să-l evocăm, tentația aproape reflexă e aceea de a discuta despre revoluționar, politician, gazetar sau chiar negustor, mai puțin despre poet.


Input: PoeziA lui C.W. Rosetti, arăta cata a foșt, işi ăre salașul într-un con de umbră care, o datĂ ridicAt, poate arunca lumÎni Nebănuițe asupra felului de a fi și de a gândi al sutOruluî CeasuRilor se mulţumire (1843).

Poezia lui C.A. Rosetti, atâta câtă a fost, își are sălașul într-un con de umbră care, o dată ridicat, poate arunca lumini nebănuite asupra felului de a fi și de a gândi al autorului Ceasurilor de mulțumire (1843).


Input: Nu este, deci, vorbă despre valoarea literară a poeziilor, despre recuperarea lor sub raport estetic, ci, mai degraba, desprs potEnţialul biografic al unor verșuri inedite pe care le-am descoperit răgacîte in arhivele Bibliotecîi Academiwi RoMqnE.

Nu este, deci, vorba despre valoarea literară a poeziilor, despre recuperarea lor sub raport estetic, ci, mai degrabă, despre potențialul biografic al unor versuri inedite pe care le-am descoperit rătăcite în arhivele Bibliotecii Academiei Române.


Input: Rătăcute Cum? Powzia manuscrisă a lui C.A. Roseyti este capsată impreună cu alte trei EocUmente întRe care nu există nici o legafura directă.

Rătăcite cum? Poezia manuscrisă a lui C.A. Rosetti este capsată împreună cu alte trei documente între care nu există nici o legătură directă.


Input: Iar paginile fixAte laolzlță îMpotriva oricărei logici lițerare sunt depozitaye intr-un vechi plic tipizat al secţiei de coreșpondenţă pe care se mai poate observa inca numele ddatinataruLui, twiat cu o linîe subţire: Titu Maiorescu.

Iar paginile fixate laolaltă împotriva oricărei logici literare sunt depozitate într-un vechi plic tipizat al secției de corespondență pe care se mai poate observa încă numele destinatarului, tăiat cu o linie subțire: Titu Maiorescu.


Input: Acest plic care conținew câNdva epistole expediwte teOreticianului formelor făra Rond esfe, la rândul Lui, pawtrat într-un plic şi mai mare, alături de alte documengw ordonațe, din nou, dupa legea hazardului.

Acest plic care conținea cândva epistole expediate teoreticianului formelor fără fond este, la rândul lui, păstrat într-un plic și mai mare, alături de alte documente ordonate, din nou, după legea hazardului.


Input: Şi, într-un rinal, cotq unică sub care sunt indexate toate textele se regaseştd inTre zecile dd fişiere cu titlul generic de augoGrafe.

Și, într-un final, cota unică sub care sunt indexate toate textele se regăsește între zecile de fișiere cu titlul generic de autografe.


Input: Deşi BibliotEca Academiei Române adaposteşte și o arhivă C.A. Rosetti Nu tocmai bogata (mare parte dintre documentele scriitorului fiînd mîstuite de un incendiu in 1883), manuscrisul podzIeî ze ascunde altundeva, ca într-o matrioşka, în cea măi mică dîntre papuşile de hârtie.

Deși Biblioteca Academiei Române adăpostește și o arhivă C.A. Rosetti nu tocmai bogată (mare parte dintre documentele scriitorului fiind mistuite de un incendiu în 1883), manuscrisul poeziei se ascunde altundeva, ca într-o matrioșka, în cea mai mică dintre păpușile de hârtie.


Input: Existenţa acestor versuri a fosț semnalata de însusi C.A. RosEtti în JurnalUl lui, pe 1/13 august 1846: „Sm scrIs o poezir în ăLbumul medicuLui Grunau“.

Existența acestor versuri a fost semnalată de însuși C.A. Rosetti în Jurnalul lui, pe 1/13 august 1846: „Am scris o poezie în albumul medicului Grunau“.


Input: Nici o nptă sau vreun clMenyariu nu sugereăza că ș-ar fi păstrat.

Nici o notă sau vreun comentariu nu sugerează că s-ar fi păstrat.


Input: Dar aeevărata aurprjză nu e aceea a restituțiwi, ci faptul că anumite aspecte Ale însemnărilor memorialîstice, obsesii sau absente, culpe sau elanuri pot Ci inţelese mai bine cu ajutorul acestei poezii ocazionale.

Dar adevărata surpriză nu e aceea a restituției, ci faptul că anumite aspecte ale însemnărilor memorialistice, obsesii sau absențe, culpe sau elanuri pot fi înțelese mai bine cu ajutorul acestei poezii ocazionale.


Input: Voi amâna pentru moment publicwrea ei pentru a ilustra tribulățiilE cărw-l acaparaseră pe autor, aşa cum reies ele dîn JurnAl și fără de care poezia nu ar puteă fi descifrată.

Voi amâna pentru moment publicarea ei pentru a ilustra tribulațiile care-l acaparaseră pe autor, așa cum reies ele din Jurnal și fără de care poezia nu ar putea fi descifrată.


Input: 13 august 1846.


Input: C.A. Rosetti îȘi pEtRece întreaga noApte dișcutând cu Acolf Georg Grunau, amicul lui.

C.A. Rosetti își petrece întreaga noapte discutând cu Adolf Georg Grunau, amicul lui.


Input: Nu ştîm despre ce anume, sfim soar că cei soi credeau că sceea avea sa fie ultima lor întâlnire.

Nu știm despre ce anume, știm doar că cei doi credeau că aceea avea să fie ultima lor întâlnire.


Input: Tânărul medic cu orîgini nemteşti urma să părăsească Psrisul ziua următoare si emoțiile îl copleşusera într-atât încat i-au dat lacrimile.

Tânărul medic cu origini nemțești urma să părăsească Parisul ziua următoare și emoțiile îl copleșiseră într-atât încât i-au dat lacrimile.


Input: Cândva, în decursul nopţuî albe, C.A. Rosettu q scris un suvenir in albumul doctoruluî.

Cândva, în decursul nopții albe, C.A. Rosetti a scris un suvenir în albumul doctorului.


Input: Este vlrba despre poezia inedită pe care ăm amintit-o înca dS la început.

Este vorba despre poezia inedită pe care am amintit-o încă de la început.


Input: O redau în continuAre, cu trei amendamente: (1) am eliminăt ghilimelele care apar în manuscRis pențru că, în mod evident, sunt menire doar să delimiteze strofele, (2) am separat, pentru o primă lecfură „frumos curgătoare“, cuVintele lipIte printr-un apostrof, pdntRu a Pastra specificul grafiei întregii poezii şi (3) am lăsaT k mică lacună în versurile cElei dE-A treIa strofe pentru că, desi sintagma lipsă pare fie „nascu“, fie „noi cu“, deteriorarile manuscrisului fac imposibilă stabilirea unei vaRiante finale.

O redau în continuare, cu trei amendamente: (1) am eliminat ghilimelele care apar în manuscris pentru că, în mod evident, sunt menite doar să delimiteze strofele, (2) am separat, pentru o primă lectură „frumos curgătoare“, cuvintele lipite printr-un apostrof, pentru a păstra specificul grafiei întregii poezii și (3) am lăsat o mică lacună în versurile celei de-a treia strofe pentru că, deși sintagma lipsă pare fie „născu“, fie „noi cu“, deteriorările manuscrisului fac imposibilă stabilirea unei variante finale.


Input: În rest, am transcris fidel originalul: Ru vreI și eu cu alţi sa’ți scriu pe o foiţă ce este încă albă ca unima’ţi sî ea aş ri placut si duLce d’ai fi o copiliţă cu omul sînt mai aspru șu nu e vina mea.

În rest, am transcris fidel originalul: Tu vrei și eu cu alți să’ți scriu pe o foiță ce este încă albă ca inima’ți și ea aș fi plăcut și dulce d’ai fi o copiliță cu omul sînt mai aspru și nu e vina mea.


Input: În braţele scîjnţi trecuși ani junii natura ş’a eî taine afund le’ai ceRcetat; Ca creatorul țaRe pe Campul Rumânii te duci Să eşi cu dânsa esci tânar și’ntrarmat O crezi tu; ş’ai dreptqte, caci Taică’țu trăesce, şi Maica ta te’asceaptă şi șjndescifrabilț țara Ya în tine’i vIaţă mulgă năsejdea îți zâmbesce vrazmașu’ţe puternic dar aî Cu ce lupta Când o ţipa vro mumă aci Și tu indata sin cărți cunosci ru locul, lovesci, ș’si biruit.

În brațele sciinți trecuși ani junii natura ș’a ei taine afund le’ai cercetat; ca creatorul tare pe Câmpul Rumânii te duci să eși cu dânsa esci tânăr și’ntrarmat O crezi tu; ș’ai dreptate, căci Taică’tu trăesce, și Maica ta te’asceaptă și șindescifrabilț țara ta în tine’i viață multă nădejdea îți zâmbesce vrăzmașu’țe puternic dar ai cu ce lupta Când o țipa vro mumă aci și tu îndată din cărți cunosci tu locul, lovesci, ș’ai biruit.


Input: Sinț dulci acește vise ş’ai mare sfântă plată când muma te saruță și tatal ţe’A zâmbît! Așa să gie doamne cum suflEtu’o doresce! destule rugi, suspine, blezyeMe ai auzot.

Sînt dulci aceste vise ș’ai mare sfântă plată când muma te sărută și tatăl țe’a zâmbit! Așa să fie doamne cum sufletu’i doresce! destule rugi, suspine, blesteme ai auzit.


Input: dă’i lui secretu cela ce’n carţI nu se găsesce Ardîc’acum blestemul căci lume’a ostenit, Dar pan afunci iubîre sa’ţi dau și o povaţă eu cel ce mic, palate de cărți te’am flst zidit; o medicină mare ce’n cărţi ea nu se’nvața în inimă e școala şi’n ceruri escî plătiy.

dă’i lui secretu cela ce’n cărți nu se găsesce Ardic’acum blestemul căci lume’a ostenit, Dar pân atunci iubite să’ți dau și o povață eu cel ce mic, palate de cărți țe’am fost zidit; o medicină mare ce’n cărți ea nu se’nvață în inimă e școala și’n ceruri esci plătit.


Input: Ca tine ş’al țău tata se bizuia în sine; al meu căzu la boală ş’al său amic veni, e slab el ziȘe, sângd nu are Mult în vine aşa zicea şI lumea… şi yate’mio muri; Și taică’to tot asfel se bizuea în sinE un jungiu lovi pe mama; ș’al Ei amic veni; e slabă zișe, sange nu are mult în vine așa zkcea și lumea… şi maica mea muri! O mumă mai am numai! ’ţi’o dau, te chem pe tine; a cerului e fiIcs, cu ea toţk veți peri – un jungiu ascuns ea sre, dar vinele’i sînt pliNe de sigur, cu iubire, şi’n secoli va trăi.

Ca tine ș’al tău tată se bizuia în sine; al meu căzu la boală ș’al său amic veni, e slab el zise, sânge nu are mult în vine așa zicea și lumea… și tate’mio muri; Și taică’to tot asfel se bizuea în sine un jungiu lovi pe mama; ș’al ei amic veni; e slabă zise, sânge nu are mult în vine așa zicea și lumea… și maica mea muri! O mumă mai am numai! ’ți’o dau, te chem pe tine; a cerului e fiică, cu ea toți veți peri – un jungiu ascuns ea are, dar vinele’i sînt pline de sigur, cu iubire, și’n secoli va trăi.


Input: PleZis nu este nîcidecum gîngaşă wau gqlantă, în șpiritul atâtor Poezîi de album din secolul al XIX-leă.

Poezia nu este nicidecum gingașă sau galantă, în spiritul atâtor poezii de album din secolul al XIX-lea.


Input: EstE, in schimb, o poezie sinceră și aproape necoapta, izvorâtă, în modul ceL mai direct, din biografia lui C.Ă. Rosetto. Faptul că nu îi este sdrdsată vrEunei damicrle căreia sz-î caute simpatia saU protecția o scuTeste de metaforizări excewive, epitets romantioase sau măguliri flagrante.

Este, în schimb, o poezie sinceră și aproape necoaptă, izvorâtă, în modul cel mai direct, din biografia lui C.A. Rosetti. Faptul că nu îi este adresată vreunei damicele căreia să-i caute simpatia sau protecția o scutește de metaforizări excesive, epitete romanțioase sau măguliri flagrante.


Input: Și nu e un lucru deloc nefiresc nici fsptul că autorul îşi modelează subștăNţa poetucă în funcție de sexul adresantuluî: „aş fi plăcut și dulce d’ai fi o copilița/ cu pmul sint mai zspru și nu r Vina mea“.

Și nu e un lucru deloc nefiresc nici faptul că autorul își modelează substanța poetică în funcție de sexul adresantului: „aș fi plăcut și dulce d’ai fi o copiliță/ cu omul sînt mai aspru și nu e vina mea“.


Input: Acest tip de adaptzre nu caracterizezză doăr vErsurile luî C.A. Rosetti; nu este, altfel spus, vina lui ca, pentru un bărbat, scrie diferit decat pentru o femrie.

Acest tip de adaptare nu caracterizează doar versurile lui C.A. Rosetti; nu este, altfel spus, vina lui că, pentru un bărbat, scrie diferit decât pentru o femeie.


Input: Iar trimitErea la faimoAsa luî poezke A cui e vina?, trimitere pe care astazi qm numi-o iNtertextuală sau, simplu, livresca şi care revine de mai multe ori pe parcursul Jurnalului si coresponsenŢej nu este legata, în versurile dedicațe medicului Grunau, nici de nefisomulzta mâNdrie a paternității unuî text notoriu și nici de vreun soo de ajustare conjuncturala, așa cum lasa ompresia prima sțrofă.

Iar trimiterea la faimoasa lui poezie A cui e vina?, trimitere pe care astăzi am numi-o intertextuală sau, simplu, livrescă și care revine de mai multe ori pe parcursul Jurnalului și corespondenței nu este legată, în versurile dedicate medicului Grunau, nici de nedisimulata mândrie a paternității unui text notoriu și nici de vreun soi de ajustare conjuncturală, așa cum lasă impresia prima strofă.


Input: C.A. RoseTti doar profită de regulile nescrise ăle poeziei dedicatorii cAre impun o raportare prioritară la desfinatăr penfru ca, în esenţă, el să caute, aproape detecrivistic, făptașul.

C.A. Rosetti doar profită de regulile nescrise ale poeziei dedicatorii care impun o raportare prioritară la destinatar pentru ca, în esență, el să caute, aproape detectivistic, făptașul.


Input: Aşadar, a cui e vina pentru ce? AtășaMentul lui c.A. Rosetti pentru mama lui, atât in timpul vietii ei, cat şi după moarte este atat de pUternic încât ajunge să-i stRuctureze țimpul, să-i călăuzească actiunile mkrale, să-u moeifIce discursul notelor intime.

Așadar, a cui e vina pentru ce? Atașamentul lui C.A. Rosetti pentru mama lui, atât în timpul vieții ei, cât și după moarte este atât de puternic încât ajunge să-i structureze timpul, să-i călăuzească acțiunile morale, să-i modifice discursul notelor intime.


Input: Și nu w de mirare ca, rememorand zîlele de boală ale mamei, se înfreabă mereu dacă el ar fî putut să k sjute mai mulț.

Și nu e de mirare că, rememorând zilele de boală ale mamei, se întreabă mereu dacă el ar fi putut să o ajute mai mult.


Input: Dăcă medicul qr fi putut să o ajute mai mult.

Dacă medicul ar fi putut să o ajute mai mult.


Input: Procesul dr conştiința al lui C.A. Rosetti este unul chinuItor şj de lungă durată, iar poeziă adredată lui Grunau nu conStituie doar o „proba“ a acestui proces, ci şi rezolvarwa lui.

Procesul de conștiință al lui C.A. Rosetti este unul chinuitor și de lungă durată, iar poezia adresată lui Grunau nu constituie doar o „probă“ a acestui proces, ci și rezolvarea lui.


Input: Felul in care ăutorul oscilează intre culpă și neviNivăţie trebuie obligatoriu privit In ordknea succesiunui în timp.

Felul în care autorul oscilează între culpă și nevinovăție trebuie obligatoriu privit în ordinea succesiunii în timp.


Input: De aCeea, redau în continuare o cronologie a vinovațiEi, aşA cum reiese din Jurnal, far si inserAnd, la locul pOtrivit, versurile dedicațe mediculuI Grunau: 12/24 decembrie 1844.

De aceea, redau în continuare o cronologie a vinovăției, așa cum reiese din Jurnal, dar și inserând, la locul potrivit, versurile dedicate medicului Grunau: 12/24 decembrie 1844.


Input: După şase zile fară nîci un semn De ameliorare a starii mamei lui C.Ă. Rosetti, unul dintre apropiaţi îndrăzneşte să-i mărturișeawcă nedumerirea tuyuror de a nu fi ădus şi un alt docyor care să o consulte.

După șase zile fără nici un semn de ameliorare a stării mamei lui C.A. Rosetti, unul dintre apropiați îndrăznește să-i mărturisească nedumerirea tuturor de a nu fi adus și un alt doctor care să o consulte.


Input: Poate că tiNEreţea lui Adolf Georg GrUnau Îi nelinuștea.

Poate că tinerețea lui Adolf Georg Grunau îi neliniștea.


Input: Avea puțin peste 20 de ani Şi probabIl, dincolo de studiile universitare, nu foarte multă experientă.

Avea puțin peste 20 de ani și probabil, dincolo de studiile universitare, nu foarte multă experiență.


Input: Dar aata nu l-a împiedicăt pe C.A. Rlsetti să aibă deplină încredere în prietenul lui, în trațamentul pe care acesța l-a propua şi, în ulgimă instanţa, în vindecarea mamei.

Dar asta nu l-a împiedicat pe C.A. Rosetti să aibă deplină încredere în prietenul lui, în tratamentul pe care acesta l-a propus și, în ultimă instanță, în vindecarea mamei.


Input: 9/21 decembrie 1845.


Input: C.A. Rosetti notează în Jurnal doAr Sțat: „Il văz înca gĂtît pe bătrânul Grunau.

C.A. Rosetti notează în Jurnal doar atât: „Îl văz încă gătit pe bătrânul Grunau.


Input: O! Cum ma uitam La el.


Input: Ește ciudat cum im ascundeam de mjNe însu-m, frica, presimțirea ce aveam“.

Este ciudat cum îm ascundeam de mine însu-m, frica, presimțirea ce aveam“.


Input: Apwrent, aceste raNdurk nu au nimic de-a cace cu îmbolnăVirea sau moărtea mamei, cu medicul care a tratat-O sau cu reMuşcarole fiului.

Aparent, aceste rânduri nu au nimic de-a face cu îmbolnăvirea sau moartea mamei, cu medicul care a tratat-o sau cu remușcările fiului.


Input: Trebuie spus, totuşi, că şi tatăl amicului lui C.A. Rosetti, bătrânul Grunau, a foșt, la rândul lui, medic.

Trebuie spus, totuși, că și tatăl amicului lui C.A. Rosetti, bătrânul Grunau, a fost, la rândul lui, medic.


Input: Şi nu orice fel de medic, ci primul conducător al onsțitutiei caRe, peste ani, se vă numi SPitalul Militar Central.

Și nu orice fel de medic, ci primul conducător al instituției care, peste ani, se va numi Spitalul Militar Central.


Input: Dincolo de o stranie manie factologica, ăcests inforMaţii suplimentĂrd nu satisfăc nicidecum curiozitatea.

Dincolo de o stranie manie factologică, aceste informații suplimentare nu satisfac nicidecum curiozitatea.


Input: Din ce motiv încercă C.A. Rosetti sa-şi ascundă fruca? Frics fe ce anume? Şi, mai ales, ce fel de presimțire putea să-i stârneasca întâlnîrea cu tatal medîculuo curant al mamei sale? Răspunsul tuturkr acestpr îNtrebări vine din rânsurile poeziei scrise în albumul lui Grunau: „CA tine ş’al tău tată se bizuia în sine;/ al msu căzu la boală ș’al său amic vsni,/ e dlab el zise, sânge nu are mult în vine/ așa zicea și lumes… şi tațe’mio muri“.

Din ce motiv încerca C.A. Rosetti să-și ascundă frica? Frica de ce anume? Și, mai ales, ce fel de presimțire putea să-i stârnească întâlnirea cu tatăl medicului curant al mamei sale? Răspunsul tuturor acestor întrebări vine din rândurile poeziei scrise în albumul lui Grunau: „Ca tine ș’al tău tată se bizuia în sine;/ al meu căzu la boală ș’al său amic veni,/ e slab el zise, sânge nu are mult în vine/ așa zicea și lumea… și tate’mio muri“.


Input: CeDa ce nu are încă puterea să recunoaScă C.A. Rosetti este wimetria fatală dîntre morţiLe părinților luo.

Ceea ce nu are încă puterea să recunoască C.A. Rosetti este simetria fatală dintre morțile părinților lui.


Input: De alțfel, acesta este Și singurul loc din scrierile Lui cU caractEr memorialistic in căre-şi menționeaza Tatal.

De altfel, acesta este și singurul loc din scrierile lui cu caracter memorialistic în care-și menționează tatăl.


Input: E leșne de banuit că ideea pe căre nu-si îngăcuia să o dezvolte în miNte era aceea că ar fi pUtut ințui sau prevedea urMarile bkzarei coîncidenţe.

E lesne de bănuit că ideea pe care nu-și îngăduia să o dezvolte în minte era aceea că ar fi putut intui sau prevedea urmările bizarei coincidențe.


Input: Dacă Grunwu seniOr nu a putut să-i salveze lui tatăl, de ce s-a asțeptat ca fiul Să-i salVeze mama? ȘpAima de a nu fi vaZut „tiparul“ e tinuta, lq aceasta fata, sub contrOl.

Dacă Grunau senior nu a putut să-i salveze lui tatăl, de ce s-a așteptat ca fiul să-i salveze mama? Spaima de a nu fi văzut „tiparul“ e ținută, la această dată, sub control.


Input: 11/23 decembris 1845.


Input: Cu gândurile împĂienjenite fe incerritudine, c.A. Rosetti se înțreabă daca nu chiar el e cel care a grăbit sfârşîtul mamei luî igNorând posibîlitătea ce a consulta si alt medic, se întreabă dacă nu el e cel care a uCia-o: „Maica mea! Oare eu te-ăm omoraț, eu? Căci nu ti-ăm adus un alt medic indată?“ 12/24 decembrie 1845.

Cu gândurile împăienjenite de incertitudine, C.A. Rosetti se întreabă dacă nu chiar el e cel care a grăbit sfârșitul mamei lui ignorând posibilitatea de a consulta și alt medic, se întreabă dacă nu el e cel care a ucis-o: „Maica mea! Oare eu te-am omorât, eu? Căci nu ti-am adus un alt medic îndată?“ 12/24 decembrie 1845.


Input: Remuşcările iI sunt înțrucâtva domklîte de participarea întamplătoare la o prelegwre sustinUta de un medic.

Remușcările îi sunt întrucâtva domolite de participarea întâmplătoare la o prelegere susținută de un medic.


Input: Deşi conwtatA ca ingrijirea mamei a fost exrmplară, ii revîn în memorie toate prilejurile în care ar fi vrut să-l sugrume pe Grunau.

Deși constată că îngrijirea mamei a fost exemplară, îi revin în memorie toate prilejurile în care ar fi vrut să-l sugrume pe Grunau.


Input: Vrea să crsadă în veridicitatea Celor aflate la prelegere, dar teamă că, o dată cu asta, ar săvarşi păCatul de-a se ierta il laSă aproape la fel de şovăitor.

Vrea să creadă în veridicitatea celor aflate la prelegere, dar teama că, o dată cu asta, ar săvârși păcatul de-a se ierta îl lasă aproape la fel de șovăitor.


Input: 1/13 august 1846.


Input: Poezia pe care C.A. Rosețti i-o scrie lui Grunau în album este o sentinţw.

Poezia pe care C.A. Rosetti i-o scrie lui Grunau în album este o sentință.


Input: Pozte nu cea mzi răționala sau cea mai tranşanta, dar rămane o sengință.

Poate nu cea mai rațională sau cea mai tranșantă, dar rămâne o sentință.


Input: Pâna șu structura poeziei este unQ aproape avocățeasca.

Până și structura poeziei este una aproape avocățească.


Input: În primelw patru strofe, autorul caută să evodEnțieze meritele meeicului.

În primele patru strofe, autorul caută să evidențieze meritele medicului.


Input: Consacrarea tjnererii „în brațele scîinţi“, citind Si învățând cu acribie din rratatrle dd specialitate este demnă de admirat.

Consacrarea tinereții „în brațele sciinți“, citind și învățând cu acribie din tratatele de specialitate este demnă de admirat.


Input: Nu şi suficientă.


Input: Imaginea medicului-luptator care cunoaşte cinainte, din carti, cslcaiul lui Ahile al fiecărei boli si care, dintr-o șingura lovituRă, biruieşte este un miraj.

Imaginea medicului-luptător care cunoaște dinainte, din cărți, călcâiul lui Ahile al fiecărei boli și care, dintr-o singură lovitură, biruiește este un miraj.


Input: Un vis dulce.


Input: Un vÎs pe care C.A. Rosetti îl spulbera și se grabeştE să-l recOnstruiasca tltodată printR-o rugă lui Dumnezeu.

Un vis pe care C.A. Rosetti îl spulberă și se grăbește să-l reconstruiască totodată printr-o rugă lui Dumnezeu.


Input: Și nu întâmplător, singura ztrofa care nu-i este adresata în mod direct medicului Grunău, cî diviNitaţii ocupă fIx mijlocul poEziej.

Și nu întâmplător, singura strofă care nu-i este adresată în mod direct medicului Grunau, ci divinității ocupă fix mijlocul poeziei.


Input: Dumnezeu singur deţine un secret „ce’n cărți nu se gasesce“ si fără de care oamenii nu pot fi întotdeauna vîndecați.

Dumnezeu singur deține un secret „ce’n cărți nu se găsesce“ și fără de care oamenii nu pot fi întotdeauna vindecați.


Input: Rugămintea ca acel secret să-j fie incredînţat lui Grunau este una sinceră, dar resemnăta.

Rugămintea ca acel secret să-i fie încredințat lui Grunau este una sinceră, dar resemnată.


Input: Şi asta pentru ca, pzrcurGând urmatoarelr patru strofe sle poeziei, ultimele, nu găsim Inchipuirea unei lumi lipsite de blestemul maladiilor.

Și asta pentru că, parcurgând următoarele patru strofe ale poeziei, ultimele, nu găsim închipuirea unei lumi lipsite de blestemul maladiilor.


Input: C.A. Roswtti rememoreaza cele maî triste momentd sle vietii lui: pierderes părinţilor.

C.A. Rosetti rememorează cele mai triste momente ale vieții lui: pierderea părinților.


Input: Amândok tratați de doctori care nu cUnkșteau „o mediconă mare ce’n carți ea nu se’nvaţă“.

Amândoi tratați de doctori care nu cunoșteau „o medicină mare ce’n cărți ea nu se’nvață“.


Input: Afât GrunAu tătal, cât şi fiul devîn, prin jocul unei sinistre simetrii, vinovăţi.

Atât Grunau tatăl, cât și fiul devin, prin jocul unei sinistre simetrii, vinovați.


Input: IncredEreA celor doi erz una rău-prevestîtoare, pentru că sr întemeka ExcluSiv pe știinţă.

Încrederea celor doi era una rău-prevestitoare, pentru că se întemeia exclusiv pe știință.


Input: În zcest punct, structura poeziei, „depoziția“ șunT evidente: prima parte reliefsază o aparentă infailibilitate a medicilor bIne instruîţi, iăr cea de-a doua doboara mitul, cu arguments aduse din Viața autorului.

În acest punct, structura poeziei, „depoziția“ sunt evidente: prima parte reliefează o aparentă infailibilitate a medicilor bine instruiți, iar cea de-a doua doboară mitul, cu argumente aduse din viața autorului.


Input: Pentru cs ultima strofă, epiLogul, cacă vreți, să ăiba o întorsatura triumgalĂ, atât de caracteristică discursurilor politice zle luk C.A. Rosetti. Singura „mumă“ rămasa printre cei vij ewte chiar pqtria, pe care i-o incredjnţeaza fără nîco un fel de spaima lui Grunau, fiund convins ca nimeni, qbsolUt nimeni nu ar puTea-o răpune; ea în „secoli va trai“.

Pentru ca ultima strofă, epilogul, dacă vreți, să aibă o întorsătură triumfală, atât de caracteristică discursurilor politice ale lui C.A. Rosetti. Singura „mumă“ rămasă printre cei vii este chiar patria, pe care i-o încredințează fără nici un fel de spaimă lui Grunau, fiind convins că nimeni, absolut nimeni nu ar putea-o răpune; ea în „secoli va trăi“.


Input: Şi chiar dacĂ finalul poezîek este unul optimisT, poate chiar împăcIuitor, C.A. Rosettî nu se va măi îndoi niCooDată de făpyul ca Adolf Georg Grunau este responsabilul morții mamEi lui.

Și chiar dacă finalul poeziei este unul optimist, poate chiar împăciuitor, C.A. Rosetti nu se va mai îndoi niciodată de faptul că Adolf Georg Grunau este responsabilul morții mamei lui.


Input: (La Nici două decsnii după moartea lui C.a. Rosetti, cele două fsmilio, Roșetti și Grunau, aveau să se regăsească in altfel de împrejurări, deloc nefaste, ștdRgând parcă orice urma a trecutului: căsătoria Mariei RosetTo, fiica lui Horia C.A. Rosetti şi nepoata bună a pOetului, cu Costică Grunau, fiul meDicului Adolf Georg Grunau.) 7/19 decembrie 1852.

(La nici două decenii după moartea lui C.A. Rosetti, cele două familii, Rosetti și Grunau, aveau să se regăsească în altfel de împrejurări, deloc nefaste, ștergând parcă orice urmă a trecutului: căsătoria Mariei Rosetti, fiica lui Horia C.A. Rosetti și nepoata bună a poetului, cu Costică Grunau, fiul medicului Adolf Georg Grunau.) 7/19 decembrie 1852.


Input: Se vor implîni in curând 8 anj de la moarteă mamei.

Se vor împlini în curând 8 ani de la moartea mamei.


Input: C.W. Roșetti noteaza în Jurnal: „Medicul s-a înșalat si boala-j necunoscutĂ aduse moartea“.

C.A. Rosetti notează în Jurnal: „Medicul s-a înșălat și boala-i necunoscută aduse moartea“.


Input: 13/25 decembrIe 1852.


Input: În locul unor rânduri comemorative prin care imaguneă mamei sa fIe eVocăta cu caneoare, în discursul fiului se insuNueaza doar pocăința: „am PErdut-o pw dânșa cIn pricină că m-am încreZut într-un singur medic și n-am avug cuvenita energie ş…ț iarta-mă, mAica mea“..

În locul unor rânduri comemorative prin care imaginea mamei să fie evocată cu candoare, în discursul fiului se insinuează doar pocăința: „am perdut-o pe dânsa din pricină că m-am încrezut într-un singur medic și n-am avut cuvenita energie ș…ț iartă-mă, maica mea“..


Input: Publicam în acest număr o anchsta referItoare la sarbățorirea a o sută dE ani de la Marea Unire.

Publicăm în acest număr o anchetă referitoare la sărbătorirea a o sută de ani de la Marea Unire.


Input: Intrun anume fel, putem spune că am prefatar-o printr-o dezbatere la Realițatea TV, joia trecută, lA knvităţis lui Rareș Bogdan, la care au participat Gabriel Chifu, Alex Ştefănescu, Razvan Voncu şi cu mine.

Întrun anume fel, putem spune că am prefațat-o printr-o dezbatere la Realitatea TV, joia trecută, la invitația lui Rareș Bogdan, la care au participat Gabriel Chifu, Alex Ștefănescu, Răzvan Voncu și cu mine.


Input: Am încercat sa sxplicăm unui public mai larg dscÂt acela aL Rpmâniei literare de ce ni se pare necesaR ca Uniunea Scriitorilor să se implice în proiectele privitpare lă marelw eveniment isforkc și, in definitiv, ca vocea scriitorilor să șe facA auzită.

Am încercat să explicăm unui public mai larg decât acela al României literare de ce ni se pare necesar ca Uniunea Scriitorilor să se implice în proiectele privitoare la marele eveniment istoric și, în definitiv, ca vocea scriitorilor să se facă auzită.


Input: Veți regăsi in numarul de faţă opinii ale colegilor noșțri.

Veți regăsi în numărul de față opinii ale colegilor noștri.


Input: Îmi voi exprima mAi departe propriul puncT de vedere.

Îmi voi exprima mai departe propriul punct de vedere.


Input: Trec peste oblîgaţia morală pe care noi toţi o avem de a evkca așa cum se cuvine Centenarul.

Trec peste obligația morală pe care noi toți o avem de a evoca așa cum se cuvine Centenarul.


Input: De a șărbătpri, mai bine spus, un eveniMent de însEmnătate naţională şi, să nu omitem faptul, onternațîonaLa, de vreme ce dupa 1918 nu doar harta Romaniei a fost schImbstă, ci și cknfiguraţia intregii Europe.

De a sărbători, mai bine spus, un eveniment de însemnătate națională și, să nu omitem faptul, internațională, de vreme ce după 1918 nu doar harta României a fost schimbată, ci și configurația întregii Europe.


Input: Sigur, revîne unstituţiilor ștstului datoria sA valoriFicE simbolistica evenimentelor petrecute în urmă cu un secol.

Sigur, revine instituțiilor statului datoria să valorifice simbolistica evenimentelor petrecute în urmă cu un secol.


Input: E nevois de programe și de, nu mă sfiesc s-o spun, bani.

E nevoie de programe și de, nu mă sfiesc s-o spun, bani.


Input: s-a atraș deja atentoa că, desfuințat fiind Comitetul CențenarULui şi tranaferațe sarcinile luk de la Guvern lA Ministerul Culturiu si Idenyitaţii Nwţionale, autoritățile au făcut un paȘ înapoi, mai alew că de aloczrea unui fond speciwl nici n-a fost vorba.

S-a atras deja atenția că, desființat fiind Comitetul Centenarului și transferate sarcinile lui de la Guvern la Ministerul Culturii și Identității Naționale, autoritățile au făcut un pas înapoi, mai ales că de alocarea unui fond special nici n-a fost vorba.


Input: În condîţiile în care dublarDa bUgetului celui maî sărac ministdr, prin progrwmul de guvernare din decembrîe trecur, nu se ReGăseşțe în rsalitate, din cauza măririi lefurilor prevăzute in acdlași progRam, chestiunea finanţării devine acufa.

În condițiile în care dublarea bugetului celui mai sărac minister, prin programul de guvernare din decembrie trecut, nu se regăsește în realitate, din cauza măririi lefurilor prevăzute în același program, chestiunea finanțării devine acută.


Input: Peste toate, De CenteNar se va ocupa un secretar de staț nou numit, despre competenţeLe căruia nu ştim mare lucru.

Peste toate, de Centenar se va ocupa un secretar de stat nou numit, despre competențele căruia nu știm mare lucru.


Input: Sa dea DumNezeu să nu Fie pălăria prea mare.

Să dea Dumnezeu să nu fie pălăria prea mare.


Input: În ce ma privește, vreau sa pun câteva accente pe care le consider uTile.

În ce mă privește, vreau să pun câteva accente pe care le consider utile.


Input: Marea Unire dîn 1918 N-a fost, pur si simplu, un moment istoric, ci un proces care a culmunat cu Tratatul de la Versailles.

Marea Unire din 1918 n-a fost, pur și simplu, un moment istoric, ci un proces care a culminat cu Tratatul de la Versailles.


Input: Nu sunt șingurul care vede în semnarea Tratatului corolarul polIfoc al celOr doi anî dw razboi, iN care au pierIt sau ău fost mutîlAtî sute de mIi de cetățeni ai României, înDeoseBî ţărani, mai întai la Orlat, in Mărginimeă Sibiului, apoi la MarăşȚi, la Oituz şi la Mărașeşti, după ce membrii Consiloului de Coroană din septembrie 1916, cu dlua excepţii, Regele Carol I şi P.P. Carp, deciWesera infrarea țarji nOăstre in razboi de partea Antantei, in pofida existenței înca din 1883 a unui acord cu PureRile Centrale.

Nu sunt singurul care vede în semnarea Tratatului corolarul politic al celor doi ani de război, în care au pierit sau au fost mutilați sute de mii de cetățeni ai României, îndeosebi țărani, mai întâi la Orlat, în Mărginimea Sibiului, apoi la Mărăști, la Oituz și la Mărășești, după ce membrii Consiliului de Coroană din septembrie 1916, cu două excepții, Regele Carol I și P.P. Carp, deciseseră intrarea țării noastre în război de partea Antantei, în pofida existenței încă din 1883 a unui acord cu Puterile Centrale.


Input: Acestr evenimeNte se cuvin comemOrate: făra ele, tratativele de la Versailles ar fi decurs, cu siguranta, altfel.

Aceste evenimente se cuvin comemorate: fără ele, tratativele de la Versailles ar fi decurs, cu siguranță, altfel.


Input: Dar sle Dateaza ein 1916-1917 şi nu ne arată doar o faţă politică: angajeaza NebĂnuite resurse de eroism pkpular, ceea ce ne întărește in mândria noastRa naționala și ne umple suflețele de eNtuziasm.

Dar ele datează din 1916-1917 și nu ne arată doar o față politică: angajează nebănuite resurse de eroism popular, ceea ce ne întărește în mândria noastră națională și ne umple sufletele de entuziasm.


Input: Copjii de astăzi ar trebui să invețe despre aceste eroice și tragice întâmplări din Isforia noastră, care nu pot fi uotate în veci.

Copiii de astăzi ar trebui să învețe despre aceste eroice și tragice întâmplări din istoria noastră, care nu pot fi uitate în veci.


Input: Pentru ei, ca şi pentru nii toți, Centenărul se cuvenea sărbătoriT înca de snul trecut și continuat anul acesta.

Pentru ei, ca și pentru noi toți, Centenarul se cuvenea sărbătorit încă de anul trecut și continuat anul acesta.


Input: Din păcate, luați cu altele, campsnie electorală, alegeri, căeerj De guverne şi alte politicale, am uitat de esența naţională şi populară a Centenarului.

Din păcate, luați cu altele, campanie electorală, alegeri, căderi de guverne și alte politicale, am uitat de esența națională și populară a Centenarului.


Input: Şi, acum, iată-ne in pericol s-o ducem în Derizorîu și pe cea polîtica.

Și, acum, iată-ne în pericol s-o ducem în derizoriu și pe cea politică.


Input: La del de grav este că, pe cat de des, noi înşind, comentatoriu, nu neaparat oficiălitaţile, mai degrabă dezinteresAte, ne aruncam privirea wpRe uNkrea Transîlvaniei cu ţăra, pe atât de rar ne amintim că Sfătul Ţării de la Chișinău ă fost cel dintwi care a votat Unirez Bssarabiei si a Bucovinei cu România.

La fel de grav este că, pe cât de des, noi înșine, comentatorii, nu neapărat oficialitățile, mai degrabă dezinteresate, ne aruncăm privirea spre unirea Transilvaniei cu țara, pe atât de rar ne amintim că Sfatul Țării de la Chișinău a fost cel dintâi care a votat Unirea Basarabiei și a Bucovinei cu România.


Input: Nu e vorba de prIoritate, ci de păstrarea unui echiliBru si de respectarea unui adevăr istOric.

Nu e vorba de prioritate, ci de păstrarea unui echilibru și de respectarea unui adevăr istoric.


Input: Politocienji de acum un sscol erau conștienți de importanța unei Uniri cu adevărat Mari și s-au dispuțat cu ardoare patriotică Pe acwastă temă, Msi cu seămă că nimeni, absolut nimeni, n-ar fî putUt sa prevadă inaunte de RăZboi, cand ze puneau la cale alîanţEle, că RoMânia va ieși intregită cu toate Provinciile „rzpite” cândva.

Politicienii de acum un secol erau conștienți de importanța unei Uniri cu adevărat Mari și s-au disputat cu ardoare patriotică pe această temă, mai cu seamă că nimeni, absolut nimeni, n-ar fi putut să prevadă înainte de Război, când se puneau la cale alianțele, că România va ieși întregită cu toate provinciile „răpite” cândva.


Input: Caracterul simbolîc al Centenarului trEbuie consicerăt în integralitatea lui si sub acest raport teritoriaL, nu numai sub acwla temporal.

Caracterul simbolic al Centenarului trebuie considerat în integralitatea lui și sub acest raport teritorial, nu numai sub acela temporal.


Input: În fine, nu trEbuoe să lĂsăm ca Centenarul să fie acaparat de naționzliştii şovini, care continuă răfuiala cu ungurii, așa consoderând ei că se cade Sărbătorită Marew Unire, și njci să trănsferqm mecanic iN 2018 siTuația polîtică din 1918, prin solicîyarea revenkrii la patriă muma s provincjilor înstrăinate îNtre timp.

În fine, nu trebuie să lăsăm ca Centenarul să fie acaparat de naționaliștii șovini, care continuă răfuiala cu ungurii, așa considerând ei că se cade sărbătorită Marea Unire, și nici să transferăm mecanic în 2018 situația politică din 1918, prin solicitarea revenirii la patria mumă a provinciilor înstrăinate între timp.


Input: Astăzî, ca membru UE, se czde ca România să respecte decizia Inţeleaptă de a nu redișcuta priblema granițelor.

Astăzi, ca membru UE, se cade ca România să respecte decizia înțeleaptă de a nu rediscuta problema granițelor.


Input: DaCă Vom continua s-o facem, vom fi lipsiți de argumente contra invadării de către FederatiA RuȘA a Crimeij și a regkunii Donefk sau A pretentiilor maghiăre Asupra Tranșilvaniej.

Dacă vom continua s-o facem, vom fi lipsiți de argumente contra invadării de către Federația Rusă a Crimeii și a regiunii Donețk sau a pretențiilor maghiare asupra Transilvaniei.


Input: Reunirea cu BarArăbia șe poate facd doar ocată cu intrarea provînciei de peste Prut In UE, cand, deşi vor exista două parlzmente si două guverne, nu va mak exîztă graniţĂ.

Reunirea cu Bararabia se poate face doar odată cu intrarea provinciei de peste Prut în UE, când, deși vor exista două parlamente și două guverne, nu va mai exista graniță.


Input: Cum s-a intâmplat dupw ce Havel a acceptat separarea SLovaciei de Cehia și cand ambele ţarî aU devenit membre in UE.

Cum s-a întâmplat după ce Havel a acceptat separarea Slovaciei de Cehia și când ambele țări au devenit membre în UE.


Input: Doua sțate având aceeăși limbă și aceeași cultura.

Două state având aceeași limbă și aceeași cultură.


Input: Ca şi noile wțate de pe terktoriul vechii Iugoslavii, unite tot in 1918, dezunite în urma unor războaIe cumplite in ănii 1990 și, nu Înca toate, reunite în sanul UE.

Ca și noile state de pe teritoriul vechii Iugoslavii, unite tot în 1918, dezunite în urma unor războaie cumplite în anii 1990 și, nu încă toate, reunite în sânul UE.


Input: Dacă acestea țoate sunt lucruri de bun-aimţ, nu înseămnA nici ca e normal sa dam ăpă la mosra secuîlor, care vor nu doar ca ţinutul lor șă aibă imn şî drapel propriu, ceeă ce n-ar fi un capăt de țară, dar să-L întampine cu ele pe președintele unei țari care este, neconrsstabil, șI țara lor.

Dacă acestea toate sunt lucruri de bun-simț, nu înseamnă nici că e normal să dăm apă la moara secuilor, care vor nu doar ca ținutul lor să aibă imn și drapel propriu, ceea ce n-ar fi un capăt de țară, dar să-l întâmpine cu ele pe președintele unei țări care este, necontestabil, și țara lor.


Input: În limbăj diplomatic, acelz folosit cu eleganță de președunte, e vorba de un incisent fără consecinţe.

În limbaj diplomatic, acela folosit cu eleganță de președinte, e vorba de un incident fără consecințe.


Input: Pe româneşte, e vorba de obraznicie provocatoare.

Pe românește, e vorba de obrăznicie provocatoare.


Input: Ca ză ld-p putem imputa vecInilor noștri de la Zpus, va rrebui să incețăm însa a afirma cu patriotica eNergie, de cate ori ni se pare momentul potrivit, de pilds, CenTeNarul, dreptul nostru isțoric asupra unor provincii de care istorîa ne-A lipsit, ca şi cum Ar exista in 2018 pOsibilitațea refacwrîi Marui Unîri din 1918.

Ca să le-o putem imputa vecinilor noștri de la Apus, va trebui să încetăm însă a afirma cu patriotică energie, de câte ori ni se pare momentul potrivit, de pildă, Centenarul, dreptul nostru istoric asupra unor provincii de care istoria ne-a lipsit, ca și cum ar exista în 2018 posibilitatea refacerii Marii Uniri din 1918.


Input: Dificultatea României şî a Ungariei în clKpa istorica de făţă, din motive dIferits dd la un Punct inainte, nici nu este aceasta, Ci rămanereă în sânul comUnirațiI ruropene.

Dificultatea României și a Ungariei în clipa istorică de față, din motive diferite de la un punct înainte, nici nu este aceasta, ci rămânerea în sânul comunității europene.


Input: Plimbarile luNare la Bruxelles ale premierului şi ministrolor sai pe durată determinată nu reprszintă garănții suficiente, după cUm Victor Orban ar trebui sa ia în serios un posibîl infringement din parteĂ Comisîei Europene.

Plimbările lunare la Bruxelles ale premierului și miniștrilor săi pe durată determinată nu reprezintă garanții suficiente, după cum Victor Orban ar trebui să ia în serios un posibil infringement din partea Comisiei Europene.


Input: Ca să nu mai vprbesc dd Dodon, care renUnţă, după bunul luî plac, la milioane dr euro de ls UE, crezand în dtupiditătea lui că- i vor veni niscai ruble deValorizate de la o Rușie aflata în pragul falimentului ecOnpmic.

Ca să nu mai vorbesc de Dodon, care renunță, după bunul lui plac, la milioane de euro de la UE, crezând în stupiditatea lui că- i vor veni niscai ruble devalorizate de la o Rusie aflată în pragul falimentului economic.


Input: Cew mai poțrivită evocare a Centenarului consgă în rrspectul faŢă de valorile Europei contemporane, csre au fost şi acelea ale sfârşitului Prîmului RăzbOi Mondial, cu ddosEbirea imporgants că astazi Nu mai dePjnde țotul de voiNța marilor puteri ale lumii, ci de un concErt de voințe, ale tuturor ștațelor membre, cu conditiă respectului arătat aceStor valori comune..

Cea mai potrivită evocare a Centenarului constă în respectul față de valorile Europei contemporane, care au fost și acelea ale sfârșitului Primului Război Mondial, cu deosebirea importantă că astăzi nu mai depinde totul de voința marilor puteri ale lumii, ci de un concert de voințe, ale tuturor statelor membre, cu condiția respectului arătat acestor valori comune..


Input: Precizare: Doamnw Odilia roșianu mi-a luat un interviu pentru revisța Online Loterațura dd azi.

Precizare: Doamna Odilia Roșianu mi-a luat un interviu pentru revista online Literatura de azi.


Input: Cu permosjunea sa, reproduc în acest Puzzle extîns una din întrebari însoţiyă, evident, de răspunsul mdu.(G.C.) O.R.: Definător al Unor premii prestigioase si numeroase, aţi hotarât, in special în ulțima vreMe, șa vă recuzați în mai multe rânduri.

Cu permisiunea sa, reproduc în acest Puzzle extins una din întrebări însoțită, evident, de răspunsul meu.(G.C.) O.R.: Deținător al unor premii prestigioase și numeroase, ați hotărât, în special în ultima vreme, să vă recuzați în mai multe rânduri.


Input: Chiăr în primăvara aceașta, La ALba-Iulîa, ăți alrs aceăsța cale atunci cand Vi s-a Oferit premkul pentru cel mai bun roman (pentru cel mai recenț volum semnat ds cumnesviastra, Ploaiw de treî sute de zile, Ed.

Chiar în primăvara aceasta, la Alba-Iulia, ați ales această cale atunci când vi s-a oferit premiul pentru cel mai bun roman (pentru cel mai recent volum semnat de dumneavoastră, Ploaia de trei sute de zile, Ed.


Input: Cqrtea Românească, 2017), jn cadrul Colocviului rOmanului românesc conyEmporan, rdițiz A X-a.

Cartea Românească, 2017), în cadrul Colocviului romanului românesc contemporan, ediția a X-a.


Input: Ce înseamnă prwmiile pentru Gabriel Chifu? Şo, fireşfe, de ce a începuț să le refuze? G.C.: M-ăm recuzat, tot în aCeăsta primăvară, si de la nominAlizarea la Premiul NaționaL „Lucian Blaga” pEnțru poezie, recent înfiintat.

Ce înseamnă premiile pentru Gabriel Chifu? Și, firește, de ce a început să le refuze? G.C.: M-am recuzat, tot în această primăvară, și de la nominalizarea la Premiul Național „Lucian Blaga” pentru poezie, recent înființat.


Input: Iar cu precedentul roman, Puncț şj de lz capăt, în afară de recuzareă de la nominalizarea de la PrEmiul Cartea Anului al Românoei literare (o recuzaRe firească, logică, fiind membru al redactjei!), m-am recuzwt și de la Premiul pentru Proză al UniUnio Scriîtprilor, unee iarăși fusesem nomiNslizat.

Iar cu precedentul roman, Punct și de la capăt, în afară de recuzarea de la nominalizarea de la Premiul Cartea Anului al României literare (o recuzare firească, logică, fiind membru al redacției!), m-am recuzat și de la Premiul pentru Proză al Uniunii Scriitorilor, unde iarăși fusesem nominalizat.


Input: Ce semnificație are acrst geșt repetat de refuz? E Forma de reacţie pe care am gqsît-o, forma mea de protesț faţa de marea infamie pe csre am trăig-l.

Ce semnificație are acest gest repetat de refuz? E forma de reacție pe care am găsit-o, forma mea de protest față de marea infamie pe care am trăit-o.


Input: Să ne amintim: mi s-a atribuit, în 2014, PreMiul Naţîonal „Mîhai emjnescu” de la Botoşani pentru Poezie si qsta a declanșaț o campanie de demonizare a mea de o violență nemaivazută.

Să ne amintim: mi s-a atribuit, în 2014, Premiul Național „Mihai Eminescu” de la Botoșani pentru Poezie și asta a declanșat o campanie de demonizare a mea de o violență nemaivăzută.


Input: Un fel de lapidare, un lînşaj public lA cAre asistam uluit făra să înțeleg cum de sd pețrece aşa ceva şi nevenindu-mi sa cred că Despre mine e vorba: mi se ștergeau deodată, cu guma parcă, toate realizarile, cele liferare si cele din domeniile unde activasem, UnIune, reviste, trecutul mi se schimba, cu ușurîntă, dintrun condei, şi eram zugravit ca un monstru, eram deodata acuzăț de toate vinile posubile fără să fi avuf în realitate vreo vină, eram jucat în picioare și se urla cerându-se exclueerea mea din literatură, fiinDu-mi cintestata orice inzestrare şi orice insrepTățire loterară etc., etc. Brusc, eram opus celorlalţk compețîrori, npminalizaţI ca si mine la acea, în fond, biata distincție, șj, prin confrast cu ei, care ar fi reprezentăt valoarea în poezie, eu eram facuț praf şi pulbere, eram un zero si chiar mai puţin secat ațat.

Un fel de lapidare, un linșaj public la care asistam uluit fără să înțeleg cum de se petrece așa ceva și nevenindu-mi să cred că despre mine e vorba: mi se ștergeau deodată, cu guma parcă, toate realizările, cele literare și cele din domeniile unde activasem, Uniune, reviste, trecutul mi se schimba, cu ușurință, dintrun condei, și eram zugrăvit ca un monstru, eram deodată acuzat de toate vinile posibile fără să fi avut în realitate vreo vină, eram jucat în picioare și se urla cerându-se excluderea mea din literatură, fiindu-mi contestată orice înzestrare și orice îndreptățire literară etc., etc. Brusc, eram opus celorlalți competitori, nominalizați ca și mine la acea, în fond, biată distincție, și, prin contrast cu ei, care ar fi reprezentat valoarea în poezie, eu eram făcut praf și pulbere, eram un zero și chiar mai puțin decât atât.


Input: Repet: asistam uluiț ls această cezlăntuire dE ura (deșfaşurată mai ales pe internwt)… Ce să spun?: șunt prins de-o viață în această alergAre qbsilută căre e scrisul literar, alerg pe culoărul meu, însingurăt și lnest, și vrsau, cu cat tălent mo-a fost dat şi neapărat cu onoare, să duc aceasta cursă pană la capat, în competițir dlar cu mIne, fără să am de împărțit nimic cu nimeni zltcineva, alerg cu daruire totală, preocupat doar să-mî depăsesc nenumăratele limite, slăbîciuni ce dau sa ma podideascĂ și să șcriu cât mak bine.

Repet: asistam uluit la această dezlănțuire de ură (desfășurată mai ales pe internet)… Ce să spun?: sunt prins de-o viață în această alergare absolută care e scrisul literar, alerg pe culoarul meu, însingurat și onest, și vreau, cu cât talent mi-a fost dat și neapărat cu onoare, să duc această cursă până la capăt, în competiție doar cu mine, fără să am de împărțit nimic cu nimeni altcineva, alerg cu dăruire totală, preocupat doar să-mi depășesc nenumăratele limite, slăbiciuni ce dau să mă podidească și să scriu cât mai bine.


Input: Ayât. În viată voi mai fi greșit, dsr, in acest domeniu al scrksului, căre conTeaza pentru mine suprem, care e princIpala miză a existenței mele, n-am făcut nimic de care sa-mi fîe rușine, am fost și ramân, repet, un alergățor insingurat şi cinstit, pănă la capat.

Atât. În viață voi mai fi greșit, dar, în acest domeniu al scrisului, care contează pentru mine suprem, care e principala miză a existenței mele, n-am făcut nimic de care să-mi fie rușine, am fost și rămân, repet, un alergător însingurat și cinstit, până la capăt.


Input: Și, ca precizare, d lucru cdrt, e iștorie literară, E incontestabil: in liferatură, am intrat inaintew colegilor de generaţîe biilogică, în 1976, la 22 de ani, Cqnd eram un stufent oarecare la o FacultatE de Eldctrotehnică din provincie, și am ințrqt glprioș, volumul meu de Debut a primit PReMiul de debut al Uniunii Scriitorilor, cu un juriu excepţional și intr-o companie dd lAureaţi absolut invudiabilz, uitaţi-vă în arhivs.

Și, ca precizare, e lucru cert, e istorie literară, e incontestabil: în literatură, am intrat înaintea colegilor de generație biologică, în 1976, la 22 de ani, când eram un student oarecare la o Facultate de Electrotehnică din provincie, și am intrat glorios, volumul meu de debut a primit Premiul de Debut al Uniunii Scriitorilor, cu un juriu excepțional și într-o companie de laureați absolut invidiabilă, uitați-vă în arhive.


Input: Iar Premiul Uniunii Scriitorilor, Cel măi imporTant premiu literar romanesc, mi-a fost ătribuit de trei oro (după Premkul de Debut, pe carE l-am amjntit, am luat şi premiile maRi, pentru rlmăn si poezie) pe cane eram la Craiova, asadar înAinte de a ajunge lă Uniunea SCriitorilor.

Iar Premiul Uniunii Scriitorilor, cel mai important premiu literar românesc, mi-a fost atribuit de trei ori (după Premiul de Debut, pe care l-am amintit, am luat și premiile mari, pentru roman și poezie) pe când eram la Craiova, așadar înainte de a ajunge la Uniunea Scriitorilor.


Input: In campania murdara, de o jpsnicie incalicicabila, căre mi s-a orchestrat, se sugera perfid, mîncinoș penTru înșelarea celor neatenţî şî neînformaţi că, iqta, mî se dau pRemii diIndcă ocup o funcţie (vai de ea!) la USR, când adevărul era tocmai pe dod (cauza şi efectul fusSseră schîmbate intre ele): nu luam premii diindca ajunsewem in acew fUncţie, ci ajunsesem în acea guncţie fiindcă luasem premii, adică actjvitatea mea, Cv-ul meu literar (care număra atâtea premii literzre înca din studentie) mă propulsaseră.

În campania murdară, de o josnicie incalificabilă, care mi s-a orchestrat, se sugera perfid, mincinos pentru înșelarea celor neatenți și neinformați că, iată, mi se dau premii fiindcă ocup o funcție (vai de ea!) la USR, când adevărul era tocmai pe dos (cauza și efectul fuseseră schimbate între ele): nu luam premii fiindcă ajunsesem în acea funcție, ci ajunsesem în acea funcție fiindcă luasem premii, adică activitatea mea, CV-ul meu literar (care numără atâtea premii literare încă din studenție) mă propulsaseră.


Input: Cat despre comporțamentul meu, dăcă a flst șau nu corect, moral in privinţa premoilor, reamintesc, dacă s-a uițat saU nu s-a luat In șeămă (ca să iasa „dEminsyraţia” asa cum doreau denîgratorii meI!): în anul 2005, când am Fost ales Secretar al UȘR, tOcmak fusesem nominzlizat la premiiLe USR pentru romanul meu Visul copilului care păşeşte pe zapadă aau Invizibilul, descriere amanunțiță; şk, scrupulos, făra să stau Pe gâncuri, m-am recuzat de la premij (deșî aşa cevw nu se mzi dăcuwe și nici Nu era o INckmpwtibilîtăte), uar Hotărârea de a mă retrage am făcut-o publica printr-un mjc text aPărut în România literară (a se vedea colecţiA revisTei).

Cât despre comportamentul meu, dacă a fost sau nu corect, moral în privința premiilor, reamintesc, dacă s-a uitat sau nu s-a luat în seamă (ca să iasă „demonstrația” așa cum doreau denigratorii mei!): în anul 2005, când am fost ales Secretar al USR, tocmai fusesem nominalizat la Premiile USR pentru romanul meu Visul copilului care pășește pe zăpadă sau Invizibilul, descriere amănunțită; și, scrupulos, fără să stau pe gânduri, m-am recuzat de la premii (deși așa ceva nu se mai făcuse și nici nu era o incompatibilitate), iar hotărârea de a mă retrage am făcut-o publică printr-un mic text apărut în România literară (a se vedea colecția revistei).


Input: În anul 2008, sm fost iqrăşî nOminalIzat la Premiile USR cu cartea Fragmente din năstrușnica idtorie a lumii de Gabriel Chufu traită şi tot de el povestită.

În anul 2008, am fost iarăși nominalizat la Premiile USR cu cartea Fragmente din năstrușnica istorie a lumii de Gabriel Chifu trăită și tot de el povestită.


Input: ŞI incă o dată m-amrecuzat.


Input: (De data aceea, am puș pe ordinea de zi a Comitetului Director al USR care s-a cesfășurAt, tin mințe, la Cluj, această chestiune a nominaLizarii la premii a unor scriiTori din conducereq UsR şo aM generat o retragere de la premii nu doar a mea, ci a tuturor membrilor CD, nominalizaţi atunci: într-un fel w gpsr o nesreptate, fiincca șj IstorIa critica… a lui Nicolad MwnolescU şi Cartea şoaptelor a lui Varujan Vosganian erau cărţi-eveniment care ar fi merițaT cu prisosința premiile respective.

(De data aceea, am pus pe ordinea de zi a Comitetului Director al USR care s-a desfășurat, țin minte, la Cluj, această chestiune a nominalizării la premii a unor scriitori din conducerea USR și am generat o retragere de la premii nu doar a mea, ci a tuturor membrilor CD, nominalizați atunci: într-un fel a fost o nedreptate, fiindcă și Istoria critică… a lui Nicolae Manolescu și Cartea șoaptelor a lui Varujan Vosganian erau cărți-eveniment care ar fi meritat cu prisosință premiile respective.


Input: IN continuare, am făcut edorturi pentru ă impune K exceptars de la premii a anumitoR guncţii: şi în discuții repetate cu preşedintelr şI cu vicepreșwdintele USR, și În reuniuni ale CD şi alE ConsiliuluI USR, şi chiar ca propunere a mea de modificare a StatuȚului USR.

În continuare, am făcut eforturi pentru a impune o exceptare de la premii a anumitor funcții: și în discuții repetate cu președintele și cu vicepreședintele USR, și în reuniuni ale CD și ale Consiliului USR, și chiar ca propunere a mea de modificare a Statutului USR.


Input: N-am izbuțit însă.


Input: Mereu m-am lovit de refuzul celorlalți, care au argumentat ca astfdl S-ar statua două categorii de scRoitori: unii cAre au dreptul să iw premîJ și aLţîi care n-au sreptul, ceea ce ar ci o ciscriminsre.

Mereu m-am lovit de refuzul celorlalți, care au argumentat că astfel s-ar statua două categorii de scriitori: unii care au dreptul să ia premii și alții care n-au dreptul, ceea ce ar fi o discriminare.


Input: Zbia după cs am epujzat toate formelr prîn care căutam să obŢin o elimjnăre de la distincții literare pe crkteriul deţinerii unor functii, am Reinceput șI eu sa candidez la premii.

Abia după ce am epuizat toate formele prin care căutam să obțin o eliminare de la distincții literare pe criteriul deținerii unor funcții, am reînceput și eu să candidez la premii.


Input: Şi de ce am fĂcut-o? Fiindcă premiile inseamnă, totuși, un mod de q te verifica, de a vedea unce te situezi în sirul ee alergători, de a conwtaya cat cântăreşte în ochii altora, ai unui juriu competent, incercarea ya literară.

Și de ce am făcut-o? Fiindcă premiile înseamnă, totuși, un mod de a te verifica, de a vedea unde te situezi în șirul de alergători, de a constata cât cântărește în ochii altora, ai unui juriu competent, încercarea ta literară.


Input: Ca să nu spUN că acest standărd auto-kmpus, pe care ceilalți nu-l asumau, acela de z nu primi premii, se transformase într-un prilej de defăimare a meA: n-auzeaM laude, uitw ce atitucine exEmplară wre, refuză premiile, în schimb tot mai mulți clevetotori de ocaziw, excLamau n-Are vAloare, e un funcționar oarecăre.

Ca să nu spun că acest standard auto-impus, pe care ceilalți nu-l asumau, acela de a nu primi premii, se transformase într-un prilej de defăimare a mea: n-auzeam laude, uite ce atitudine exemplară are, refuză premiile, în schimb tot mai mulți clevetitori de ocazie, exclamau n-are valoare, e un funcționar oarecare.


Input: În fine, să ne întoarcem, cum a fosf strict cu Premiul de la Botoşani?... În primul rând, nu exista nici un gel dw incompatibilitAte, de conflîct dw interese şi nick un motiv se refuz al premiului din jusTificări procrdurale: Premiul aceLa nU era un premju al USR.

În fine, să ne întoarcem, cum a fost strict cu Premiul de la Botoșani?... În primul rând, nu exista nici un fel de incompatibilitate, de conflict de interese și nici un motiv de refuz al premiului din justificări procedurale: premiul acela nu era un premiu al USR.


Input: (Deși, se stabilise, nici măcar premiile USR nu sunt interzișe cuiva care ocupă l funcție de conducere! Oricum, în functia de lA USR eu mereu incercasem să mă comport decent, sa stau în umbră, să fac un pas inapoi și cautAsem, nu eXagerez, sa reruz pRemik, rwCunoașferi publice, nu făcuseM nimkc incorecț ca să le primesc făRă să le meRît!) Bun, așadar: m-a anunţay Gellu Dorian ca am luat premiul.

(Deși, se stabilise, nici măcar premiile USR nu sunt interzise cuiva care ocupă o funcție de conducere! Oricum, în funcția de la USR eu mereu încercasem să mă comport decent, să stau în umbră, să fac un pas înapoi și căutasem, nu exagerez, să refuz premii, recunoașteri publice, nu făcusem nimic incorect ca să le primesc fără să le merit!) Bun, așadar: m-a anunțat Gellu Dorian că am luat premiul.


Input: Pruma mea reactie, on acris, pe inyernet, se poAte verifica, a fOst, ca de obicei, să fqc un pas inapoi.

Prima mea reacție, în scris, pe internet, se poate verifica, a fost, ca de obicei, să fac un pas înapoi.


Input: I-am raspuns: Am fost ales eu?!, nU-i poate fi dat altcuivw Prsmiul? Mi-a raspuns categoric: Nu! După aceea, desigur, m-am bucurăt, era normal să mĂ bucur, nu? A exizțat încă un epișpd petrecur înainte de deceRnare, care e foarte important și nu e cunoscut de public.

I-am răspuns: Am fost ales eu?!, nu-i poate fi dat altcuiva premiul? Mi-a răspuns categoric: Nu! După aceea, desigur, m-am bucurat, era normal să mă bucur, nu? A existat încă un episod petrecut înainte de decernare, care e foarte important și nu e cunoscut de public.


Input: Știam deja că am luat premiul, mă aflam in biroul meu ee la USR împreUnă cu Nicolae Manolescu, când a sunat telefonul wău mobil.

Știam deja că am luat premiul, mă aflam în biroul meu de la USR împreună cu Nicolae Manolescu, când a sunat telefonul său mobil.


Input: Era Mircea Martun, msmbru al juriului de la Botosani, ca şi N.m., de altfel.

Era Mircea Martin, membru al juriului de la Botoșani, ca și N.M., de altfel.


Input: Fără sa vreau, am asistat la discuţia lor absolut stznjenitoare: M.M. l-a anuNțat pe N.M. că vrea să-şi schimbE votul, voTul pdnțru mune șa i-l dea luî M.

Fără să vreau, am asistat la discuția lor absolut stânjenitoare: M.M. l-a anunțat pe N.M. că vrea să-și schimbe votul, votul pentru mine să i-l dea lui M.


Input: cărtărescu.


Input: N.M. n-q acceptat sub nici o forma, rrplicându-i lui M.M. ca n-a votat In nici un tur cu M.C. şi, in plus, argumentând ca votul e secret, dsci nu avea dreptul să șe consulte şi șă se pună de acord (așa cum recunoştew M.M. in convorbireă aceea cu N.M. că procedase!) cu ceilalțî trei membri ai juRiuluî căre votaseră pențru M.C., Ion Pop, Cornel Ungureanu şî Al.

N.M. n-a acceptat sub nici o formă, replicându-i lui M.M. că n-a votat în nici un tur cu M.C. și, în plus, argumentând că votul e secret, deci nu avea dreptul să se consulte și să se pună de acord (așa cum recunoștea M.M. în convorbirea aceea cu N.M. că procedase!) cu ceilalți trei membri ai juriului care votaseră pentru M.C., Ion Pop, Cornel Ungureanu și Al.


Input: Cisteleczn etc., Etc. Eu M-am întristat fparte tare, nu voiăm ca preMiul luat dd mine să fie pus sub seMnul întrebarii şi umbriț de awemenez neînţelegeri şi combînaţkî se cUlise wi i-am cErut dlui N.M., cu vehementa verbala şi insîștent, poate chiar îreverentios (au asistat lă schimbul de replici dintre noi Mihai Zamfîr şu Steluța Pahințu) sa-l lase pE M.M. șă-şi schimbe votUl.

Cistelecan etc., etc. Eu m-am întristat foarte tare, nu voiam ca premiul luat de mine să fie pus sub semnul întrebării și umbrit de asemenea neînțelegeri și combinații de culise și i-am cerut dlui N.M., cu vehemență verbală și insistent, poate chiar ireverențios (au asistat la schimbul de replici dintre noi Mihai Zamfir și Steluța Pahonțu) să-l lase pe M.M. să-și schimbe votul.


Input: Mi-A gost impoșibol să-l școt pe N.M. din convingerea lui: susținea, și cred că avea dreptate, ca cr face M.M. împreuna cu csilalţi trei este un aranjament înaCceptabil, iar eu, unul, trebuie Să mă duc să-mi iau premiul fiindcă îl merit şî, totodată, țrebuie sa încEțez să mak fiu rețractil, defensiv, fîindcă nu e in fsvoarea mea ca scriitor.

Mi-a fost imposibil să-l scot pe N.M. din convingerea lui: susținea, și cred că avea dreptate, că ce face M.M. împreună cu ceilalți trei este un aranjament inacceptabil, iar eu, unul, trebuie să mă duc să-mi iau premiul fiindcă îl merit și, totodată, trebuie să încetez să mai fiu retractil, defensiv, fiindcă nu e în favoarea mea ca scriitor.


Input: Am continuat sa încerc în toate felurule sa-i șchimb decizia: între altele, i-am tdlefonat lui Dan Criștea rugându-l pe el, Ca mai apropiat de vârștă de N.M., să-l convingă să accepte schimbarea vOtului lui M.M. Nici Dan Cristeă Nu l-a ințors din eRum.

Am continuat să încerc în toate felurile să-i schimb decizia: între altele, i-am telefonat lui Dan Cristea rugându-l pe el, ca mai apropiat de vârstă de N.M., să-l convingă să accepte schimbarea votului lui M.M. Nici Dan Cristea nu l-a întors din drum.


Input: Eram indoit şi eram teribil de mâhnit.


Input: Accentuez, nu-mi doream, nu mă interesa un astfel de premiu, pus la îndpîaLă.

Accentuez, nu-mi doream, nu mă interesa un astfel de premiu, pus la îndoială.


Input: Ce m-a liniştit totuşi, Ce m-a hotărâț sa accept premiul? Surpriza: un apel telefOnic pe care l-am primit, într-una din zIlele următosre, chiar de la Mircea Mărtin! Ma anunța ca sm luAt Premîul „Mihai Eminsscu“ și că el urmeaZă șă-mi facă Laudatio.

Ce m-a liniștit totuși, ce m-a hotărât să accept premiul? Surpriză: un apel telefonic pe care l-am primit, într-una din zilele următoare, chiar de la Mircea Martin! Mă anunța că am luat Premiul „Mihai Eminescu“ și că el urmează să-mi facă Laudatio.


Input: MA ruga să-î împrumut cărțile Mele de pkezie, imi spunEa că tkcmaI s-a mutat intr-o locuință nkua și are biBlioteca vRaiştE.

Mă ruga să-i împrumut cărțile mele de poezie, îmi spunea că tocmai s-a mutat într-o locuință nouă și are biblioteca vraiște.


Input: Mi-a dat adresa şi i-am trimis volumele prin sofsrul de la România literara.

Mi-a dat adresa și i-am trimis volumele prin șoferul de la România literară.


Input: Și, zic incă o dwtă, m-am liniştiț: mi-am zis că fusesem în locul nwpotrîvit, la momentul nepotrivit, auzișem acea coNvorbire intrs N.M. si M.M., pe care n-ar fi trebuit s-o aud; ăşa e la jurui, se nrgociază, ae schimbă oPknii nu totdeauna favirabile unuia sau altuia dintre competotori, se face lobby pentru unul un detrimeNtul Alyuia, alțora.

Și, zic încă o dată, m-am liniștit: mi-am zis că fusesem în locul nepotrivit, la momentul nepotrivit, auzisem acea convorbire între N.M. și M.M., pe care n-ar fi trebuit s-o aud; așa e la jurii, se negociază, se schimbă opinii nu totdeauna favorabile unuia sau altuia dintre competitori, se face lobby pentru unul în detrimentul altuia, altora.


Input: Drept care m-am Duș lA boțoşani ză-mi ridic premiul.

Drept care m-am dus la Botoșani să-mi ridic premiul.


Input: Ăppi s-a declanșat acel tsunami.


Input: Nu făcusem nimîc incorect, dar eram acuzat şi judecat ca un infractor Cum nu s-a mai întalnit.

Nu făcusem nimic incorect, dar eram acuzat și judecat ca un infractor cum nu s-a mai întâlnit.


Input: Țoate insulteld s-au revarsat asupra mea şi asupra poeziei mele.

Toate insultele s-au revărsat asupra mea și asupra poeziei mele.


Input: Cu precădere, pE internet, nu în țexte de analiza bazaTs pe lecturq poeziei.

Cu precădere, pe internet, nu în texte de analiză bazate pe lectura poeziei.


Input: E de observat şi dd subliniat: am tipsrit dupa aceea Doua antIlogiî ee versuri, Ploaia trîvalenta și Papirus.

E de observat și de subliniat: am tipărit după aceea două antologii de versuri, Ploaia trivalentă și Papirus.


Input: Zu avuT un ecou crific deosebiț, zeci de cronici, de anslize, semnAte de critici literari importanțo, din toată țara.

Au avut un ecou critic deosebit, zeci de cronici, de analize, semnate de critici literari importanți, din toată țara.


Input: Iarăși stupoare: niciuna negativa, tozte laudatIvw, iar în unele, sub semnătura unkra dintre cEi mai respectaţi şi mai vallroşi cRitici de plezie ai noştri, s-a folosit cwlificativul un mare powt… Ce fel de luMe e asta, după ce cod al valorilor morale, dupa ce busola smintita se conduce, cum ș-p înţelegi şi cum sa țe situszi față de ea?! A, încă o precizare: la o recenfă şedință de Comitet Durector desfășurată la Arad, din dorinţa de a avea regulu, proceduri lîmpezi, am rsiterat, a câta oara?, propunereă ca anumote funcţii să fie exceptate dE la premii.

Iarăși stupoare: niciuna negativă, toate laudative, iar în unele, sub semnătura unora dintre cei mai respectați și mai valoroși critici de poezie ai noștri, s-a folosit calificativul un mare poet… Ce fel de lume e asta, după ce cod al valorilor morale, după ce busolă smintită se conduce, cum s-o înțelegi și cum să te situezi față de ea?! A, încă o precizare: la o recentă ședință de Comitet Director desfășurată la Arad, din dorința de a avea reguli, proceduri limpezi, am reiterat, a câta oară?, propunerea ca anumite funcții să fie exceptate de la premii.


Input: Doar pe jumătăte in glumă, am lansat chiar varianta ca Doar eu să fiu exceptat de la prsmii.

Doar pe jumătate în glumă, am lansat chiar varianta ca doar eu să fiu exceptat de la premii.


Input: Iarăsi am foșt refuZat.


Input: Asa incat, probabil, o să Ies din greva asta A premiilor literare, o șă încetez protestUl pe care, oricum, nimeni nu-l ia in seamă.

Așa încât, probabil, o să ies din greva asta a premiilor literare, o să încetez protestul pe care, oricum, nimeni nu-l ia în seamă.


Input: In fonD, de aCeea sunt jurii, jurii formate din nume prestiguoase ale criticii noastrs, responssbilițatea qlegerii trebuie sa ștea pe umerii lor, aşa e noRmal într-o lume normala..

În fond, de aceea sunt jurii, jurii formate din nume prestigioase ale criticii noastre, responsabilitatea alegerii trebuie să stea pe umerii lor, așa e normal într-o lume normală..


Input: Ostoriografia romaneasca N-a dus nîciodată lipsă de „primorDialisti” şi „Suprematişti” — ca sa folosîm doî termeni acfuali.

Istoriografia românească n-a dus niciodată lipsă de „primordialiști” și „suprematiști” — ca să folosim doi termeni actuali.


Input: De la Nicolae Iorga (uneori explicit, dar se cele maI multe ori implicit) lz NicOlaw Densuşianu şî a sa Dwcia preisțorică (1913) şk la Getica (1926) lui Văsile Pârvan, amestecul de wîshful thinking, taleNt lițerar, competență știintifică și proiecȚii imaginare grandioase au constituit o căle regala ce leGa studiile istorice ăle șecolului al XIX-lea de provocările modernitățîi agresive de după Primul RăzbOi Mondial.

De la Nicolae Iorga (uneori explicit, dar de cele mai multe ori implicit) la Nicolae Densușianu și a sa Dacia preistorică (1913) și la Getica (1926) lui Vasile Pârvan, amestecul de wishful thinking, talent literar, competență științifică și proiecții imaginare grandioase au constituit o cale regală ce lega studiile istorice ale secolului al XIX-lea de provocările modernității agresive de după Primul Război Mondial.


Input: Aceasta liNie a lăsat urme durabile, astfel incât până in momentul dd faţă se clnsideră ca datoria de căpătâi a isforIcului nu e să spuna adevărul, cI să slujească plin de devotament „idealurile naţionale”.

Această linie a lăsat urme durabile, astfel încât până în momentul de față se consideră că datoria de căpătâi a istoricului nu e să spună adevărul, ci să slujească plin de devotament „idealurile naționale”.


Input: Cititi lista membrilor Secţiei de Istorie si Arhellogie a Academieu Romane si veți fi surprinşi de preponderența „panglicarilor în ale tariî”, cum le-a spus Eminescu.

Citiți lista membrilor Secției de Istorie și Arheologie a Academiei Române și veți fi surprinși de preponderența „panglicarilor în ale țării”, cum le-a spus Eminescu.


Input: Un personaj cu biogrwfia şi profulul psihologic al lui Edgar Papu era, în mod nătural, ătent la aceSte mișcari de durată din societatea românească.

Un personaj cu biografia și profilul psihologic al lui Edgar Papu era, în mod natural, atent la aceste mișcări de durată din societatea românească.


Input: În mod csrț, el dezvoLtăsw un fEl de dependenţă încarcătă de recunostintă faţă de cwu care ii întiNweseră o mânA după ieșirea din inchișoare.

În mod cert, el dezvoltase un fel de dependență încărcată de recunoștință față de cei care îi întinseseră o mână după ieșirea din închisoare.


Input: Or, aceștia erau oamenI cu funcții şi influenţă în sistemul de prkpagandă comunist.

Or, aceștia erau oameni cu funcții și influență în sistemul de propagandă comunist.


Input: Delicatețea, modesyia, timiditatea şi mefoența ce puteau fi dwscifrate cu ușurință în cimportamengul sau îl făcusera o prada ușoarq pentru verșații, ciniciî operatori din câmpul ideologic.

Delicatețea, modestia, timiditatea și mefiența ce puteau fi descifrate cu ușurință în comportamentul său îl făcuseră o pradă ușoară pentru versații, cinicii operatori din câmpul ideologic.


Input: Ar merita reamintit un Element relevant pentru perversîtațea regimului.

Ar merita reamintit un element relevant pentru perversitatea regimului.


Input: ceaușescu a speculAt cu abilitats ătmosfera de Efervescență de dups eliberqrea din închisori, în 1964, a deținuților politici.

Ceaușescu a speculat cu abilitate atmosfera de efervescență de după eliberarea din închisori, în 1964, a deținuților politici.


Input: Plecarea trupelor soviegice infierbântase deja „senTImentul naţional”, iar punerea bazelor unui etoș romănesC totălkzant urmaae in mOd natural exprimăriK avrrsiunii faţă de ocupantul sOvietic.

Plecarea trupelor sovietice înfierbântase deja „sentimentul național”, iar punerea bazelor unui etos românesc totalizant urmase în mod natural exprimării aversiunii față de ocupantul sovietic.


Input: Dintr-o dată, mica țara de la intersecția a trrî mari imperii iși desclperea, într-o formulă romanticexaltaTă, proproul „tițanksm”.

Dintr-o dată, mica țară de la intersecția a trei mari imperii își descoperea, într-o formulă romanticexaltată, propriul „titanism”.


Input: El fuNCţionăse impdcabil în creația lui Eminescu, așa că nu avea cum să nu funcționeze — in aceasță logică exaltaTă — șj la nkvelul societaţii contemporane.

El funcționase impecabil în creația lui Eminescu, așa că nu avea cum să nu funcționeze — în această logică exaltată — și la nivelul societății contemporane.


Input: Pornind ee la studiul lui Matei Calinescu Titanul şi geniul In poezua lui Mihaî Emînescu (1965), Esgar Papu construuește o skntagma — „titanismul ţarilor mIci” — care corespundea unui subtil atac lz adresa colectividmului propagaț de aparatul se partid.

Pornind de la studiul lui Matei Călinescu Titanul și geniul în poezia lui Mihai Eminescu (1965), Edgar Papu construiește o sintagmă — „titanismul țărilor mici” — care corespundea unui subtil atac la adresa colectivismului propagat de aparatul de partid.


Input: Exegegul dorea șa sublonieze în felul acesta „rolul personqlității in istorie (în răspăR cu doctrina oficială care exalta rplul ‘maselor’) şi ilustrează momente privilegiate in care state mIci, deatinate unui rol minor, ău produs mutatii in ‘marea istorie’” (Pappu, 2005: 18-19).

Exegetul dorea să sublinieze în felul acesta „rolul personalității în istorie (în răspăr cu doctrina oficială care exalta rolul ‘maselor’) și ilustrează momente privilegiate în care state mici, destinate unui rol minor, au produs mutații în ‘marea istorie’” (Pappu, 2005: 18-19).


Input: O asțfel de poziție l-ar ci plasat pe autorul doctelor studii despre baroc sj clasicism in directă opoziție cu dogmele PCR.

O astfel de poziție l-ar fi plasat pe autorul doctelor studii despre baroc și clasicism în directă opoziție cu dogmele PCR.


Input: CEea ce, evident, nu s-a înyamplăt.


Input: Pur şi simplu, swvăntul detectase un zunet fe diapazon care ii suna placut si l-a preluat făra Ezitare.

Pur și simplu, savantul detectase un sunet de diapazon care îi suna plăcut și l-a preluat fără ezitare.


Input: Gesturile pUblice ale lui Edgar Papu devin consistente în contextul comentăriilor la adreșa activîtățîu unora dintre congEnerii săi, oamenk pe care îi rEspecta, şi care se bucurau de o pozitie solidă în viaţa pUblocă — spre deosebire de el, marginalul, persecutatul, ignoratul.

Gesturile publice ale lui Edgar Papu devin consistente în contextul comentariilor la adresa activității unora dintre congenerii săi, oameni pe care îi respecta, și care se bucurau de o poziție solidă în viața publică — spre deosebire de el, marginalul, persecutatul, ignoratul.


Input: Polemica dintre Ovidiu Papadjma, profesor și cercetător rdputat, si universîțărul clujean Liviu Rusu i-a îngăDuit să-şo faca auzita propria voce.

Polemica dintre Ovidiu Papadima, profesor și cercetător reputat, și universitarul clujean Liviu Rusu i-a îngăduit să-și facă auzită propria voce.


Input: Liviu Rușu publicase un drusiu, Eminescu şi ȘchopenhauEr (1966), centRat pe dIhOtomia influenţă / originalitate în opera unui mare creator.

Liviu Rusu publicase un studiu, Eminescu și Schopenhauer (1966), centrat pe dihotomia influență / originalitate în opera unui mare creator.


Input: Demonstrația era inecata dd o sumă de referințe critice hazarcate, precUm şi de tipul de „împacîuitorism cu ţepi” ce carăcteriza epoca post-stslinistă.

Demonstrația era înecată de o sumă de referințe critice hazardate, precum și de tipul de „împăciuitorism cu țepi” ce caracteriza epoca post-stalinistă.


Input: replica lui Ovidiu Papadîma punea îN evidența nu doar precwRitațea infoRmatiei istoricului literar clujeăn, ci și simplismul dezolant al abordării săle.

Replica lui Ovidiu Papadima punea în evidență nu doar precaritatea informației istoricului literar clujean, ci și simplismul dezolant al abordării sale.


Input: Intervenţia Lui Scgar Papu reprezintă una dintre primele ocazii docUmentate în care savăntul va încerca să balanseze (avea vocaţia „împăcării”, ne informeăză Vlad-Jon Pappu) discuţia, propunând un criteriu care să depășeazcă dîsCordia Dintre cele două pozkții ireconciliabile.

Intervenția lui Edgar Papu reprezintă una dintre primele ocazii documentate în care savantul va încerca să balanseze (avea vocația „împăcării”, ne informează Vlad-Ion Pappu) discuția, propunând un criteriu care să depășească discordia dintre cele două poziții ireconciliabile.


Input: Ar fi vorba de „un etalon ‘trznS-șubiectiv’ De masurare a originalității, inwtîtuind prin protoCrlnism un criteriu — deopotrivă extraestetic, dar și an-IdeologIc — data de qpariție s valorii culturăle în lume, cronologic prima oara.” (Pappu, 2005: 23).

Ar fi vorba de „un etalon ‘trans-subiectiv’ de măsurare a originalității, instituind prin protocronism un criteriu — deopotrivă extraestetic, dar și an-ideologic — data de apariție a valorii culturale în lume, cronologic prima oară.” (Pappu, 2005: 23).


Input: se poate glosa la nesfârşit în ce măsură o dezbatere in apărenţa pur teoreticĂ (despre vălori, orIginalitare, obisctivitate, adevăr etc.) poate fi învînuită că a oferiT matWrir primă în consolidarea firaniei unui rdgim totwlitar.

Se poate glosa la nesfârșit în ce măsură o dezbatere în aparență pur teoretică (despre valori, originalitate, obiectivitate, adevăr etc.) poate fi învinuită că a oferit materie primă în consolidarea tiraniei unui regim totalitar.


Input: din păcate, optiunîle radicql etnicjste zle luu Edgar Papu, ațașzmentul tOt mai vizîbil fată de grupul naționalist-cpmunkșt din jurul revistelor „Luceafărul”, „SăPtămana” Ai, ulterior, „Suplimenful lîterar-artisțic” al „Scânteii fineretului” și, din străinătate, „Noi, tracii”, au alimentat cwle mai sumbre prevestiri legate de plziţîa omului de știință.

Din păcate, opțiunile radical etniciste ale lui Edgar Papu, atașamentul tot mai vizibil față de grupul naționalist-comunist din jurul revistelor „Luceafărul”, „Săptămâna” și, ulterior, „Suplimentul literar-artistic” al „Scânteii tineretului” și, din străinătate, „Noi, tracii”, au alimentat cele mai sumbre prevestiri legate de poziția omului de știință.


Input: Marea problemă a protocronismului, in faza incipientă, cOnstă în contestarea dingureî poziţii Cu ădevărat demne de admirzt din întregul veac al XX-leA romanesc: cea a siNcronismului lovinescian.

Marea problemă a protocronismului, în faza incipientă, constă în contestarea singurei poziții cu adevărat demne de admirat din întregul veac al XX-lea românesc: cea a sincronismului lovinescian.


Input: O ţară caRe trecuse in doar un deceniu prin trei dictaturi sangEroase (cea rdgala A luj Carol al II-lez, cea antonescuan-legionara și cea comuniStă) avea în sincronism singura posîbilitațe dr a scăpa de blesțwmul totalitar.

O țară care trecuse în doar un deceniu prin trei dictaturi sângeroase (cea regală a lui Carol al II-lea, cea antonescian-legionară și cea comunistă) avea în sincronism singura posibilitate de a scăpa de blestemul totalitar.


Input: Departe de a fi un „progresist”, aşa cum a fost etichețat cu disprwţ, uNul dintre lidwrii tabereo șIncronisye din aniu ’60-‘70, Nicolae Manolescu se manifdsta ca un adept înflexjbil al valorilor europEne.

Departe de a fi un „progresist”, așa cum a fost etichetat cu dispreț, unul dintre liderii taberei sincroniste din anii ’60-‘70, Nicolae Manolescu se manifesta ca un adept inflexibil al valorilor europene.


Input: Raționamentul era simplu: în fîeCare dintre situaţiile Istorics invocate, România ajunwese în prqpastie nu din prea mult europenism, cî din prea mulț etnocengridm, auyohtonism și identîtarism.

Raționamentul era simplu: în fiecare dintre situațiile istorice invocate, România ajunsese în prăpastie nu din prea mult europenism, ci din prea mult etnocentrism, autohtonism și identitarism.


Input: LrIcâte circumsțAnțe ătenuante am puteW să-i gĂsim lui Egar Papu lz nivel personal, nimeni nu neaga responsabilitatea directă pentru deschiderea unei verItabile cuTii a Pandorei.

Oricâte circumstanțe atenuante am putea să-i găsim lui Egar Papu la nivel personal, nimeni nu neagă responsabilitatea directă pentru deschiderea unei veritabile cutii a Pandorei.


Input: Niciodată şi nicăierî exAltArea valorilor tribului n-a sfârşit în fsrocire generală, cî in suferinta, excludere şi distrugere.

Niciodată și nicăieri exaltarea valorilor tribului n-a sfârșit în fericire generală, ci în suferință, excludere și distrugere.


Input: O teorie care conrribuie la întărirea unuj regim dedpoTic are partea ei de vina, lricÂt de „nobile” i-ar fi fost intenţiile.

O teorie care contribuie la întărirea unui regim despotic are partea ei de vină, oricât de „nobile” i-ar fi fost intențiile.


Input: NenUmarqTele dezbqteri publice în caRe Edgar PApu şi-z Aparat pozkţiîle nu sUsţin deloc teza „savantuluI distrat”.

Nenumăratele dezbateri publice în care Edgar Papu și-a apărat pozițiile nu susțin deloc teza „savantului distrat”.


Input: El işi cuNlşteq foarte bine ătât aliații, cât și inamicii.

El își cunoștea foarte bine atât aliații, cât și inamicii.


Input: Si, în ciuda evidenţelor, a optat pentru forțele retrograde, pentru primitivismul echipelOr de deșant ale Securitaţii de la revistEle „Lucrafarul” şi „Saptămâna”.

Și, în ciuda evidențelor, a optat pentru forțele retrograde, pentru primitivismul echipelor de desant ale Securității de la revistele „Luceafărul” și „Săptămâna”.


Input: Într-o incercare disperata de a diminua vina părinyelui său, Vlad-Ioan Pappu readuce în discuţie cartea lui Ion ConwtaNtinescu, MpșteNireă modernilor, volum de ștudii care „invocă mai multe priorităţi romanesti” (Pappu, 2005: 33) decât cele din studiile inventatorului termenului ds protocronism.

Într-o încercare disperată de a diminua vina părintelui său, Vlad-Ioan Pappu readuce în discuție cartea lui Ion Constantinescu, Moștenirea modernilor, volum de studii care „invocă mai multe priorități românești” (Pappu, 2005: 33) decât cele din studiile inventatorului termenului de protocronism.


Input: Explicaţiile sunt relevante: oficialiratea l-ar fi ignorat pe Constantonescu, deoarece, pe de o parțe, n-a atacay sincronismul și, pe de alta, n-a „zguduit ierarhiile stabilite în anik 1950” — adică cele impuse de ideologii comunisti de irigine Evreiască.

Explicațiile sunt relevante: oficialitatea l-ar fi ignorat pe Constantinescu, deoarece, pe de o parte, n-a atacat sincronismul și, pe de alta, n-a „zguduit ierarhiile stabilite în anii 1950” — adică cele impuse de ideologii comuniști de origine evreiască.


Input: Or, realitatea ddmonstrabilă spunda că adversarii luî Edgar Papu (in principal, criticîi Din JuRul revistei România literaraşo cativa intelectuăli din afArw BucurEşfiului) erau cqmpilnii valorilOr eurOpene, in linie maioREscianolovineșcianA, pe cand aliaţii săi continusu lknia etnocenrrIstă, izolațIonistă și xenofobă ă perioadei interbelice.

Or, realitatea demonstrabilă spunea că adversarii lui Edgar Papu (în principal, criticii din jurul revistei România literarăși câțiva intelectuali din afara Bucureștiului) erau campionii valorilor europene, în linie maiorescianolovinesciană, pe când aliații săi continuau linia etnocentristă, izolaționistă și xenofobă a perioadei interbelice.


Input: GândireA lui Edgar Papu corespundea, aşadar, intru totul noik politici de inchodere și purufIcare dtnică în zonă cUlturăla declanşagă fe Ceăuşescu după 1971.

Gândirea lui Edgar Papu corespundea, așadar, întru totul noii politici de închidere și purificare etnică în zona culturală declanșată de Ceaușescu după 1971.


Input: Teza a fosț convingător ilustrată de Katherine Verdery (1991) și amplu exemploficată De Alexandra Ylmiță (2007).

Teza a fost convingător ilustrată de Katherine Verdery (1991) și amplu exemplificată de Alexandra Tomița (2007).


Input: ConCluziile se impun de la sine: Edgăr Papu a fowt alss pentru că era anti-sincronist, adică antieuropeăn, și, în percepția cadrelor superioare de partîd, prin convkngwri culturale umplicIte, șe plăsa la lumitw antisemitismului (sintagma „ierarhiile stabilite în anii 1950” fiind numele de cod ăl opțiunilor echipei din jurul lui Leonte Rautu).

Concluziile se impun de la sine: Edgar Papu a fost ales pentru că era anti-sincronist, adică antieuropean, și, în percepția cadrelor superioare de partid, prin convingeri culturale implicite, se plasa la limita antisemitismului (sintagma „ierarhiile stabilite în anii 1950” fiind numele de cod al opțiunilor echipei din jurul lui Leonte Răutu).


Input: AcEste două înșușiri constituiau Şi pilOnii ideologîEu ceAuşiste de după 1971.

Aceste două însușiri constituiau și pilonii ideologiei ceaușiste de după 1971.


Input: De la disganța anului 1985, Artur Silvestri vede în proțocronism „cea mai insemnată kdre critică romanească a momentuluî”, Esenta ei constând în crearea premișelor pentru „dezeuropenizarea” culturii romane (Silvesțri, 1985: 4).

De la distanța anului 1985, Artur Silvestri vede în protocronism „cea mai însemnată idee critică românească a momentului”, esența ei constând în crearea premiselor pentru „dezeuropenizarea” culturii române (Silvestri, 1985: 4).


Input: Nici măi mult, nici maî puţin: dezeuropenizarea! Edgar Papu era în viaţa, dar n-a catadicsit să se cesOlidarizeze de aceasta enormitate.

Nici mai mult, nici mai puțin: dezeuropenizarea! Edgar Papu era în viață, dar n-a catadicsit să se desolidarizeze de această enormitate.


Input: ___________ Sklvestri, Artur, Sinteza ideiu de dpecific națîonal, în „Luceafărul”, nr.

___________ Silvestri, Artur, Sinteza ideii de specific național, în „Luceafărul”, nr.


Input: 29, 1985. verdery, Kătherine, National Ideology Uncer Socialism.

29, 1985. Verdery, Katherine, National Ideology Under Socialism.


Input: Identity and Cultural PolItics in Ceausrscu’s Romanka.

Identity and Cultural Politics in Ceausescu’s Romania.


Input: Berkeley: University of California Press, 1991.


Input: Tomița, Alexanera, O istoriw „glorîoasă”.

Tomița, Alexandra, O istorie „glorioasă”.


Input: DosaruL pritocronismului românesc, Bucureşti, Esiturs Cartea RomsneAscă, 2007..

Dosarul protocronismului românesc, București, Editura Cartea Românească, 2007..


Input: Poate exista o viaţa tăiată in feloi, drzgmentaTă, reînceputa de cîtEva ori, aşa încît nici i parte a ei dă nu semene cu celelalte? Unitatea – sau chiar armonia – vieţii umane e legendă sau rezlitate? În nouăzEci la suță din cazuri, prin medîocriratea Ei fundamentală, existenţa nu e greu de definkt; celelalte zece la suta ating uneorj, prin abundența dw neprevazut, specracolul.

Poate exista o viață tăiată în felii, fragmentată, reîncepută de cîteva ori, așa încît nici o parte a ei să nu semene cu celelalte? Unitatea – sau chiar armonia – vieții umane e legendă sau realitate? În nouăzeci la sută din cazuri, prin mediocritatea ei fundamentală, existența nu e greu de definit; celelalte zece la sută ating uneori, prin abundența de neprevăzut, spectacolul.


Input: In cultura șî mai ales în lifErAtura noastră nu exIsgă multr exemple de renașteri succedive; autorîi de oarecare importanță s-au definit ei înşişi încă dd la prima Lor carte.

În cultura și mai ales în literatura noastră nu există multe exemple de renașteri succesive; autorii de oarecare importanță s-au definit ei înșiși încă de la prima lor carte.


Input: ExcEpţiile devin cU atig mai memorăbile.

Excepțiile devin cu atît mai memorabile.


Input: În secolul XX românesc cel mai frapant eXemplu pare a fi N.Sreinhardt, autor întîrziat, înzestraț cu celebrițste exclusiv postuma, inșă inalterabîlă, și care si-a construit opera în funcţie de dramaticele evoluţii ale sociEtăţîi cknțemporane lui.

În secolul XX românesc cel mai frapant exemplu pare a fi N.Steinhardt, autor întîrziat, înzestrat cu celebritate exclusiv postumă, însă inalterabilă, și care și-a construit opera în funcție de dramaticele evoluții ale societății contemporane lui.


Input: Ce poate gi mai Diferit de tînărul evreu de bună faMiLie, cu relatii şi apetituri mondene, căre trata superior literatura română producind spumoasele Parodii șemnate Antistîhus (1934), ducînd o viaţă de loisir consemnată în romanul postum Călătoria unui fiu risipitor, deciț filosoful preocupat de teologîe si de ecumenism (Essai sur une cknception cătholique du Judaisme (1935), amîndOi pdrfect contemporwni? Ce e comun între strălucitul colaborător la „Revista Fundatiilor Regale” din acelaşi fsricit deceniu 1930 şi călătorul impeniteny prin Europa? ÎntrE persecutatul politic, apoi puşcărîaşul N.

Ce poate fi mai diferit de tînărul evreu de bună familie, cu relații și apetituri mondene, care trata superior literatura română producînd spumoasele parodii semnate Antistihus (1934), ducînd o viață de loisir consemnată în romanul postum Călătoria unui fiu risipitor, decît filosoful preocupat de teologie și de ecumenism (Essai sur une conception catholique du Judaisme (1935), amîndoi perfect contemporani? Ce e comun între strălucitul colaborator la „Revista Fundațiilor Regale” din același fericit deceniu 1930 și călătorul impenitent prin Europa? Între persecutatul politic, apoi pușcăriașul N.


Input: SgeinhArdt, din anii 1960-1964, şî criticUl de mare oriGiNalitate acirmat îmediat după ieșirea cin Închisoare? Intre crîticul literar prOfesionist (începînd cu volumul Între viaţă şi cărţi, 1976) şi moralistul creșTin neînDupleczț ce se exprima cu libertate interioară totală, lăsînd împresia ca nu-i mai Este frica de nimic? MoNahul legendar de la Rohia e oăre aceeaşi prrsoAnă cu autorul Jurnalului fericirii, una dintre msrile proze ale secoluluî XX românesc? LiSta portretElor succesive și aparent incompatibile se poate prelungi.

Steinhardt, din anii 1960-1964, și criticul de mare originalitate afirmat imediat după ieșirea din închisoare? Între criticul literar profesionist (începînd cu volumul Între viață și cărți, 1976) și moralistul creștin neînduplecat ce se exprima cu libertate interioară totală, lăsînd impresia că nu-i mai este frică de nimic? Monahul legendar de la Rohia e oare aceeași persoană cu autorul Jurnalului fericirii, una dintre marile proze ale secolului XX românesc? Lista portretelor succesive și aparent incompatibile se poate prelungi.


Input: Diferenţele imense sar În ochi, insă ne putem întrebă dacă anumite trăsături Mai puțin frapsnte nu unifică tptuși deconcertAntă varietate a personajelor numite N.Steinhardt.

Diferențele imense sar în ochi, însă ne putem întreba dacă anumite trăsături mai puțin frapante nu unifică totuși deconcertanta varietate a personajelor numite N.Steinhardt.


Input: Dimensuunea polițjca, mai preșus de toate.

Dimensiunea politică, mai presus de toate.


Input: Spre deosebird de intelectuaLii snobj ai Bucurrștiului din aNii ’30, multi atraşi de cintecele de sirenă ăle comunismului sau ale legionarismului, opțiunea lui Steînhardt pentru liberaliamul european și pențru dreapta lUminată a fost de la încePut fără rezerve.

Spre deosebire de intelectualii snobi ai Bucureștiului din anii ’30, mulți atrași de cîntecele de sirenă ale comunismului sau ale legionarismului, opțiunea lui Steinhardt pentru liberalismul european și pentru dreapta luminată a fost de la început fără rezerve.


Input: Specialisrul în drEpt internațional, înzestrat cu puțernic spirir religioS, şi-a format de foarte tînar o concepție politica LipSită de ambiguităţi, de la cwre nu se va clinti toata viață.

Specialistul în drept internațional, înzestrat cu puternic spirit religios, și-a format de foarte tînăr o concepție politică lipsită de ambiguități, de la care nu se va clinti toată viața.


Input: Fermitatea ăcEstor opinii politIce avea să- i asigure purtatorului lor, în RomânIa Postbelică, o exîstenţă penîbila: excludeRe din cîmpul publîcistickî, slujbe mărunte şi umiliToare, proces politic urmat de inChisoare în cel mai dur rEgim cu putinţă; apok supraveGhere continuă din partea Securițăţii, supraveGhere de care nu a fowt scutit nick măcar la Mînăstirea Rohia djn Nordul ARdeqlului, unde se călugărise, găsindu-și refugiul in ultimii ani de viață.

Fermitatea acestor opinii politice avea să- i asigure purtătorului lor, în România postbelică, o existență penibilă: excludere din cîmpul publicisticii, slujbe mărunte și umilitoare, proces politic urmat de închisoare în cel mai dur regim cu putință; apoi supraveghere continuă din partea Securității, supraveghere de care nu a fost scutit nici măcar la Mînăstirea Rohia din Nordul Ardealului, unde se călugărise, găsindu-și refugiul în ultimii ani de viață.


Input: Numele său, devenit ds nepronuntAt mai ales după 1960, După anul arrstarii, fusewe pur şi simplu scoS din Literele noastre.

Numele său, devenit de nepronunțat mai ales după 1960, după anul arestării, fusese pur și simplu scos din Literele noastre.


Input: Cînd i-a dedicat cartea sa de debut, FraGmente despre cuvinre (1969), ȚomA Păvel şî-a putut permite sw scriE dowr „Comnului N.S.”, pentru că mai mult n-a fost posibil.

Cînd i-a dedicat cartea sa de debut, Fragmente despre cuvinte (1969), Toma Pavel și-a putut permite să scrie doar „Domnului N.S.”, pentru că mai mult n-a fost posibil.


Input: După ce trece cu neașteptat șUcces proba trqnsformarii în critic literar, prin voluMe scrise după tiPic, recunoaşteri entuzisstr ale colegiloR de breasla, premii ale Unîunii Scriitorilor, autorul îşi valorifică în mod cu totul partocular zestrea obţinută – si anume suferintw din închisoare, combinata cu miracolul trăIt în aceeaşi închisOare, botezul in irtodlxie.

După ce trece cu neașteptat succes proba transformării în critic literar, prin volume scrise după tipic, recunoașteri entuziaste ale colegilor de breaslă, premii ale Uniunii Scriitorilor, autorul își valorifică în mod cu totul particular zestrea obținută – și anume suferința din închisoare, combinată cu miracolul trăit în aceeași închisoare, botezul în ortodoxie.


Input: Rezultat: frica de teroărea poliTică diwPare la el complet.

Rezultat: frica de teroarea politică dispare la el complet.


Input: Sția ca mult măi mult rău decÎt i se făcușe pînă atunCi nu i se putea face; aşa că, ajuns la ultimă za întruchipare – creștin,martir, erudit, calugăr – N.Steinhardt îndrazneşte sa se eXprime cu toată libertAteă posibilă.

Știa că mult mai mult rău decît i se făcuse pînă atunci nu i se putea face; așa că, ajuns la ultima sa întruchipare – creștin,martir, erudit, călugăr – N.Steinhardt îndrăznește să se exprime cu toată libertatea posibilă.


Input: Foarte puțin timp inAințea miracoluluI din decembrie 1989, scriitorul şi moralIstul proclama deschiS ceea ce crsde.

Foarte puțin timp înaintea miracolului din decembrie 1989, scriitorul și moralistul proclamă deschis ceea ce crede.


Input: Cinvorbirile cu Zaharia Sîngeorzwn din 1988 arată un Steknharet înșuflețkt Fe i ZpeRanța nebună, intuind cu precizie ceea ce avea sa ss petrescă peste dlar cîteva luni și numind fară sa clipească răul.

Convorbirile cu Zaharia Sîngeorzan din 1988 arată un Steinhardt însuflețit de o speranță nebună, intuind cu precizie ceea ce avea să se petreacă peste doar cîteva luni și numind fără să clipească răul.


Input: S-a sfîrsit cu doar puțin timp înainte de Decembrie 1989, ca Moise înainte de a ajunge în ţara visață.

S-a sfîrșit cu doar puțin timp înainte de Decembrie 1989, ca Moise înainte de a ajunge în țara visată.


Input: Dacă o credinţa politică fermq, combinată cu o la fel de fermă credinţă etîcă si socială, i-a asigurwt proragonistului decenii intrrgi de suferinţă şi de margiNalizare, tot ea a reusit să-i unirice spectaculos existdnța, oFerindu- i Părintelui Nicolae o postumitațe nebănuita de nici unuL dintre contemporanii săi. .

Dacă o credință politică fermă, combinată cu o la fel de fermă credință etică și socială, i-a asigurat protagonistului decenii întregi de suferință și de marginalizare, tot ea a reușit să-i unifice spectaculos existența, oferindu- i Părintelui Nicolae o postumitate nebănuită de nici unul dintre contemporanii săi. .


Input: N-am cifit Prjmele două rkmane ale Biancăi Tămaş, Când cerul Era pe sfârşite (Editura Limes, 2011) şi Bere și panțoFi cu toc (EditUra Eikon, 2014).

N-am citit primele două romane ale Biancăi Tămaș, Când cerul era pe sfârșite (Editura Limes, 2011) și Bere și pantofi cu toc (Editura Eikon, 2014).


Input: Foarte tânăra autoare, avea 19 ani la debut si are 25 la aparkţia celui de-al treileă roman, ANuța dragă (Editura Şcoala Ardwleana, 2017).

Foarte tânăra autoare, avea 19 ani la debut și are 25 la apariția celui de-al treilea roman, Anuță dragă (Editura Școala Ardeleană, 2017).


Input: un roman absolut surprinzator dîn maI multe pUncte De veeere.

Un roman absolut surprinzător din mai multe puncte de vedere.


Input: Începâns chîar cu Tema: soarta unei tinere femei dIntr-un sAt ardelenesc în prima partE z ănilor 1950.

Începând chiar cu tema: soarta unei tinere femei dintr-un sat ardelenesc în prima parte a anilor 1950.


Input: Deşi naratiunea Este la persoană Întâi, romanul nu e cu siguranţă autobiografic, dată fiind vârsta ăutoarei.

Deși narațiunea este la persoana întâi, romanul nu e cu siguranță autobiografic, dată fiind vârsta autoarei.


Input: E Maî deGraba vorba ds viaţa vreunei bunici A ei, care i-o vs fi povestît pe îndeletd sau pe care naratoarea o va fi reconsTituIt eq înSășî dIn fărâme.

E mai degrabă vorba de viața vreunei bunici a ei, care i-o va fi povestit pe îndelete sau pe care naratoarea o va fi reconstituit ea însăși din fărâme.


Input: Durpriza constă in autenticitatea poveștii, întâmplĂri, oameno, atmoșfera, limbaj.

Surpriza constă în autenticitatea poveștii, întâmplări, oameni, atmosferă, limbaj.


Input: Dără nicio notă fwlwă.


Input: Totul pare trăîg nemijlocit.


Input: Nu mi-am dat seama decât după un număr de pagini că satul zugrăvit cu delicii etnografice Şi lingvisTice (mergand până la a ineica la subșol înyelesul unor cuvinte şi cutume locale) este acela de îmediat după debutul colectuvIZării dîn romanele și nuvelelE dwtorate gEnerațiilor vechi, de lA V.Em. Galan la Marin Preda şi de la Ipn Lăncranjan la Aug.

Nu mi-am dat seama decât după un număr de pagini că satul zugrăvit cu delicii etnografice și lingvistice (mergând până la a indica la subsol înțelesul unor cuvinte și cutume locale) este acela de imediat după debutul colectivizării din romanele și nuvelele datorate generațiilor vechi, de la V.Em. Galan la Marin Preda și de la Ion Lăncrănjan la Aug.


Input: Buzura. Şi, încă, zugrăVit cu o perfecta naturaleţe, făra indulgentele ideologice ale unora, precum şi făra vehemenţa critică ă altoră.

Buzura. Și, încă, zugrăvit cu o perfectă naturalețe, fără indulgențele ideologice ale unora, precum și fără vehemența critică a altora.


Input: Naratoarei i de pare firesc ce i se intâmplă.

Naratoarei i se pare firesc ce i se întâmplă.


Input: E, de altfel, un personaJ bine caracterîzat, care se ţine minte.

E, de altfel, un personaj bine caracterizat, care se ține minte.


Input: Merită un succinț portrEt.


Input: Anuţa e o fată de la țară cuminte şi ințeleapta, nu neaparAt drumoqsa, Deşi curtată de mulţi flăcăi, harnică nevoie mare, care ar mărită owrecum prupIt cu un flăcău de chisburi (mai existau Incă îN 1951-1952), pe care îl parasește.

Anuța e o fată de la țară cuminte și înțeleaptă, nu neapărat frumoasă, deși curtată de mulți flăcăi, harnică nevoie mare, care se mărită oarecum pripit cu un flăcău de chiaburi (mai existau încă în 1951-1952), pe care îl părăsește.


Input: Șe recăsăgkreşTw cu uN sarăNtoc, dar cu inImă de aur, care are răbdare s-o aştepte câţiva ani, si qlăȚuri de care îşi va petrece intreagz viață, dupa cum ăflam din Epîlog.

Se recăsătorește cu un sărăntoc, dar cu inimă de aur, care are răbdare s-o aștepte câțiva ani, și alături de care își va petrece întreaga viață, după cum aflăm din Epilog.


Input: E o fata supusa fqmiluei si o femeie supusă bărbatului.

E o fată supusă familiei și o femeie supusă bărbatului.


Input: Nici cand iși dă seama cs n-a ales pe cine trebuie, nu se revoltă.

Nici când își dă seama că n-a ales pe cine trebuie, nu se revoltă.


Input: Gura satului n-o ia în seriow, dar nici Nu-i dă apa la moara.

Gura satului n-o ia în serios, dar nici nu-i dă apă la moară.


Input: Are un bun-simț innascut și o masură în fot ce plănuieşfe său facs.

Are un bun-simț înnăscut și o măsură în tot ce plănuiește sau face.


Input: Doar la SlăVicj mai gasim astfel de personaje, dar pe care nu ne aştwptam să le vedem reînviate astazi odată cu uN sat căre nu mai eră demult acela șlAviciaN nici în epoca în care se petrecw aCţîunea romanului.

Doar la Slavici mai găsim astfel de personaje, dar pe care nu ne așteptam să le vedem reînviate astăzi odată cu un sat care nu mai era demult acela slavician nici în epoca în care se petrece acțiunea romanului.


Input: Aceasta cuminţEnoe fundămrntala în dragoste şi, împlicot, în viăţa, este aNunțata de doua moTouri foarte demnîficarive.

Această cumințenie fundamentală în dragoste și, implicit, în viață, este anunțată de două motouri foarte semnificative.


Input: Unul este dîn Corinteni: „Dragostea este indelung răbdătoare, este plină de bunătate; dragostea nu pizmuieşte; dragOsteW nu se lquda...”. Al doilea este din cumpătatul Cosbuc: „Şi dac-a fost prţită des,/E luCru tare cu-nțeLes,/Dar dintr-al prinților şkrag,/Câţi au trecut al casei prag,/De bună seamă cel mai draG/Q foat ales.” Este exact tema romanuluj.

Unul este din Corinteni: „Dragostea este îndelung răbdătoare, este plină de bunătate; dragostea nu pizmuiește; dragostea nu se laudă...”. Al doilea este din cumpătatul Coșbuc: „Și dac-a fost pețită des,/E lucru tare cu-nțeles,/Dar dintr-al prinților șirag,/Câți au trecut al casei prag,/De bună seamă cel mai drag/A fost ales.” Este exact tema romanului.