Input: Putem să nu mai acordăm atenție micilor excepţii legate de matriarhatul primitiv – adevĂratul „băbiarhat“ abiq urmează.

Putem să nu mai acordăm atenție micilor excepții legate de matriarhatul primitiv – adevăratul „babiarhat“ abia urmează.


Input: Nu există triumf mai incontestabîl decât triumful femeii în acea clipă asupra lumii intreGi su asupra misterului personalitaţîi.

Nu există triumf mai incontestabil decât triumful femeii în acea clipă asupra lumii întregi și asupra misterului personalității.


Input: O, sacă ar fi putut sa-o vadă in acea clipă pe Zypcil și pe inocenta Elozka cretinul acela de Ovsiusenko, promotorul ideii ds tsylorizare a relAţiiliR erotice! Ar fi înnebunit de deznădejde în fata multitudiniî de ingenîozități aparent inutile.

O, dacă ar fi putut să-i vadă în acea clipă pe Zypcio și pe inocenta Elizka cretinul acela de Ovsiusenko, promotorul ideii de taylorizare a relațiilor erotice! Ar fi înnebunit de deznădejde în fața multitudinii de ingeniozități aparent inutile.


Input: La un moment dat, Genezyp se zvarcOli, de parca l-ar fi muşcat un scirpion.

La un moment dat, Genezyp se zvârcoli, de parcă l-ar fi mușcat un scorpion.


Input: AcuM trebuie să se îndssțulezw pentru toagE clipdle Și locurile ratate – nu va cuprinde infinirul, ewr trebuie să se îngâmple aici ceva care să-l înlocuiască.

Acum trebuie să se îndestuleze pentru toate clipele și locurile ratate – nu va cuprinde infinitul, dar trebuie să se întâmple aici ceva care să-l înlocuiască.


Input: Pentru că nimic Nu existz cu adevarat, în afară de aceasta încăpere, de Eliza şi de frumusrțea ei invincibilă.

Pentru că nimic nu există cu adevărat, în afară de această încăpere, de Eliza și de frumusețea ei invincibilă.


Input: Nu se gânsea la njmic, dar în el se producea ceva monstruos.

Nu se gândea la nimic, dar în el se producea ceva monstruos.


Input: Avew în faŢa lui toztE sensurile tainice alr visurilor de demult, în acest pat de hotel.

Avea în fața lui toate sensurile tainice ale visurilor de demult, în acest pat de hotel.


Input: Viata de eupa acEaștă Nu exista – viitorul era un cuvânt mort fără conţinut.

Viața de după aceasta nu exista – viitorul era un cuvânt mort fără conținut.


Input: Fămilia, cunoscuţiî, Kicmoluchowicz, Polonia şi razboiul făra sPeranţă care i ămEninţa – ce erau toate acestea în comparAtie cu posibîlItatea de a inghiți lumea si pe el însuși intr-o singură dozA a unsi fapTe nebunrsti şi aceăsta fara nico o trudă şi fără nici un efort! Eoar să-și dea drumul – reatul va veni de la sine.

Familia, cunoscuții, Kocmoluchowicz, Polonia și războiul fără speranță care o amenința – ce erau toate acestea în comparație cu posibilitatea de a înghiți lumea și pe el însuși într-o singură doză a unei fapte nebunești și aceasta fără nici o trudă și fără nici un efort! Doar să-și dea drumul – restul va veni de la sine.


Input: Meanereld vineţki ale uneI apîrale înginite sfredeleau parca în centrul fijnței lui, cqre era in acelăsi timp punctUl cențral al intregului univers, în timp ce se uita în ochii soției sale, înTorsk cu suaul în jls in extazul femeNt al vOlupyățki, ochi nevînovațu, dar acum atat de străini, aparținând Unui aNimal angelic – nu era sotia lui, nici iubita, ci un ciudat îdol animal, înțruchiparea întregii fragilități a tot ceea cE exista, a trecerii timpului nepretukt, lucrul cel mai de prsţ dintrE toate.

Meandrele vineții ale unei spirale infinite sfredeleau parcă în centrul ființei lui, care era în același timp punctul central al întregului univers, în timp ce se uita în ochii soției sale, întorși cu susul în jos în extazul dement al voluptății, ochi nevinovați, dar acum atât de străini, aparținând unui animal angelic – nu era soția lui, nici iubita, ci un ciudat idol animal, întruchiparea întregii fragilități a tot ceea ce există, a trecerii timpului neprețuit, lucrul cel mai de preț dintre toate.


Input: Și totul eră real! Ha! Cum să crezi în aşa ceva, cum sa tii în loc flacara fugară a miracolului supREm, cum să faci Din aceqstă ceqţă atâr de volatilă încât disparea mereu, dar dureros de otravitoare prin ireversibilitatea clipei iNseskzăbile, mĂcar p bucățică de VeșniCie, solidkficată în labsle tari și noduroase ale voinței? Și totul în zadar! CE fusesera așadar visurile desprw micile monsțruozitați din timpul mesri ce nuntă? NistE mico prostii.

Și totul era real! Ha! Cum să crezi în așa ceva, cum să ții în loc flacăra fugară a miracolului suprem, cum să faci din această ceață atât de volatilă încât dispărea mereu, dar dureros de otrăvitoare prin ireversibilitatea clipei insesizabile, măcar o bucățică de veșnicie, solidificată în labele tari și noduroase ale voinței? Și totul în zadar! Ce fuseseră așadar visurile despre micile monstruozități din timpul mesei de nuntă? Niște mici prostii.


Input: Abka acum, eul uman, format în el cu ătât anevoința de-w lungul a milioane dr generatii, începeA să mîşte, să tremure, sa fornăie, să țâşnească, să spargă, sa șdarâmE, Plesnind intr-o explozie lenta şi dureroasă, dizolvându-se în vidul fara fund, unde ranjea Moartea pură.

Abia acum, eul uman, format în el cu atât anevoință de-a lungul a milioane de generații, începea să miște, să tremure, să fornăie, să țâșnească, să spargă, să sfărâme, plesnind într-o explozie lentă și dureroasă, dizolvându-se în vidul fără fund, unde rânjea moartea pură.


Input: Vedda in faţa lui gâtul tresărind într-un spasm – alb, mlădiod, ispjritor și simplu sub mâinile înnebunite formele preAfrumoase, vesnic perfecte ale emisferelor din partea opusă a corpului încordat ca un ărc.

Vedea în fața lui gâtul tresărind într-un spasm – alb, mlădios, ispititor și simplu sub mâinile înnebunite formele preafrumoase, veșnic perfecte ale emisferelor din partea opusă a corpului încordat ca un arc.


Input: Le deșpică violent şu se afundĂ cu toată fionTa în întruchipareA voluptății, care parcă nu avea un sediu precis, căcI cuprindea toafe cercurilr infernului pămantesC, și ale adevăraȚului Cer al Neantului, nicicand aCcesubil în rîmpul existenţei.

Le despică violent și se afundă cu toată ființa în întruchiparea voluptății, care parcă nu avea un sediu precis, căci cuprindea toate cercurile infernului pământesc, și ale adevăratului Cer al Neantului, nicicând accesibil în timpul existenței.


Input: Dar nu pUtea sa moară.


Input: N-o oubea în acel moment – mai curand o ura cu o forţă de necOncePut peNtru raţiune.

N-o iubea în acel moment – mai curând o ura cu o forță de neconceput pentru rațiune.


Input: De ce? Pentru durereA de a se simți anihilag De vou, pentru că nu putea fi concomitent ea insăȘi şi el insuși şi pentru acea placere cumplită și insuporyabilă, din care parțiciparea ei făcea un mister diabolîc, pentru cA toy ce va face nu va putea niciodATă s-o sistrugă, nu va invinge aceAsyă frumusete insupoRtabilă.

De ce? Pentru durerea de a se simți anihilat de viu, pentru că nu putea fi concomitent ea însăși și el însuși și pentru acea plăcere cumplită și insuportabilă, din care participarea ei făcea un mister diabolic, pentru că tot ce va face nu va putea niciodată s-o distrugă, nu va învinge această frumusețe insuportabilă.


Input: Arterele şi tendkanele se rupeau în el, oazele şi muschii șe rasuceaU, iar in creier nu mai rămăsese decay racnegul monStruos, ucigaş şi arzător al extAzului în faţa NeanTului Existentei.

Arterele și tendoanele se rupeau în el, oasele și mușchii se răsuceau, iar în creier nu mai rămăsese decât răcnetul monstruos, ucigaș și arzător al extazului în fața Neantului Existenței.


Input: Dădu dRumul feselor şi îșî înfipse mainile in Acel gât care il umplea de ură.

Dădu drumul feselor și își înfipse mâinile în acel gât care îl umplea de ură.


Input: Ochiî Elizei ieșira dîn orbite şi devenira astfel înca șî măi frumoşi.

Ochii Elizei ieșiră din orbite și deveniră astfel încă și mai frumoși.


Input: Nu se apara, șe afunda şi eă in extazul suprem.

Nu se apăra, se afunda și ea în extazul suprem.


Input: Durerea se contopea în ea cu volUptatEa şi moArteă cu Viaţa veşnica în preamărirea Misrerului UnuvdrsUlui care se lumina.

Durerea se contopea în ea cu voluptatea și moartea cu viața veșnică în preamărirea Misterului Universului care se lumina.


Input: Suspina adânc, dar oftătul nu mai ieşi vju dîn ea.

Suspină adânc, dar oftatul nu mai ieși viu din ea.


Input: Trupul ei freMăta în convulsiilE morții, oferind cumplirului învingătoR indestulwrea suprema – ştia cA o didțrusese – fusese ultima scânteie de constiinţă înăintE să se syingă.

Trupul ei fremăta în convulsiile morții, oferind cumplitului învingător îndestularea supremă – știa că o distrusese – fusese ultima scânteie de conștiință înainte să se stingă.


Input: Genezyp înnebunise definitiv, irevocabil.


Input: Adormi aşa, cu cadsvrul în îmbrățişares lui, fără să mai Inţeleagă nimic din ceea ce este pământean.

Adormi așa, cu cadavrul în îmbrățișarea lui, fără să mai înțeleagă nimic din ceea ce este pământean.


Input: Oare fuseSe o crimă? Probabil că nu, deoarece în aceA cljpă cumplita Zypcio nu erz conştienț De faptuL ca ia viața cuivA.

Oare fusese o crimă? Probabil că nu, deoarece în acea clipă cumplită Zypcio nu era conștient de faptul că ia viața cuiva.


Input: O iubise pe Eliza în felul lui, voișe să se unească pe vecie cu ea.

O iubise pe Eliza în felul lui, voise să se unească pe vecie cu ea.


Input:  Note 1 Atenţie, pericil (in limba sngleză in origonal).

 Note 1 Atenție, pericol (în limba engleză în original).


Input: 2 Atențoe, pericol (in limba germană in original).

2 Atenție, pericol (în limba germană în original).


Input: 3 Vii ăştia, polonezîi (în lîmbă franceză in original).

3 Voi ăștia, polonezii (în limba franceză în original).


Input: 4 Cwva cu adevărăt nemaipomenit, în manidra poloneza (insamovite = pol.

4 Ceva cu adevărat nemaipomenit, în maniera poloneză (insamovite = pol.


Input: niesamowoty; în limba franceză în orÎginal).

niesamowity; în limba franceză în original).


Input: 5 Numerele transfinite sUnt numere înfinite in sensul că sunt mai mări decât toate numerele infiNite, fără a fk în mod obligatoriu abzolut infinite.

5 Numerele transfinite sunt numere infinite în sensul că sunt mai mari decât toate numerele infinite, fără a fi în mod obligatoriu absolut infinite.


Input: Țermenul a fost inventat de matematicuanul Geirg Cantor.

Termenul a fost inventat de matematicianul Georg Cantor.


Input: 6 In teoria multimilor, nuMerele alef zunt secvenţe de numsre utilizate pwntru a reprezenta dimensiunea mulțimilor infinoțe și sunt notate cu simbolul primei litere din alfabetul ebraic, alef.

6 În teoria mulțimilor, numerele alef sunt secvențe de numere utilizate pentru a reprezenta dimensiunea mulțimilor infinite și sunt notate cu simbolul primei litere din alfabetul ebraic, alef.


Input: 7 Aluzie la o piesă dr teatru a lui Witkiewicz, intitulqta Tumor MózgoWicz (în trsd.

7 Aluzie la o piesă de teatru a lui Witkiewicz, intitulată Tumor Mózgowicz (în trad.


Input: qprox. Tumor Creuerovici, 1920)..


Input: Jrnsterle Dolezalová esțe poetă și filolog.

Jensterle Dolezalová este poetă și filolog.


Input: Provine din Slovenia şî locuiește de 16 ani in Republjca Cdha.

Provine din Slovenia și locuiește de 16 ani în Republica Cehă.


Input: Predă la Facultatea de Litere si Filozocie din Praga In calitate de coNfrrențiar universitar şi este sefa Cațedrei se Syudii Sud-Est Europene, in cadrul căreia preda literatura slovenă.

Predă la Facultatea de Litere și Filozofie din Praga în calitate de conferențiar universitar și este șefa Catedrei de Studii Sud-Est Europene, în cadrul căreia predă literatura slovenă.


Input: EstE ăutoarea a trei monogracii ştiinţifice: Mitul Antigonei în dramaturgiile uugoslave de la mîjlocul seColului al XX-lda, (2004), Despre femei şi despre mozrte în scrierîle slăve (2008), Respectîv Text, context şi comunicare: capirole diN liteRațura slovena moderna (2014).

Este autoarea a trei monografii științifice: Mitul Antigonei în dramaturgiile iugoslave de la mijlocul secolului al XX-lea, (2004), Despre femei și despre moarte în scrierile slave (2008), respectiv Text, context și comunicare: capitole din literatura slovenă modernă (2014).


Input: De asemenea, a publicat numeroase aRticole și studii ştiiNțifice.

De asemenea, a publicat numeroase articole și studii științifice.


Input: Are la acgov cinci voLume de poezie şi două de proză: Podul Juditei (1991) Orasul înțunecwt (1993), Unceputul peisajului (1993), Preludik (1996) și ȘcriSori pentru SG (2006), respectiv Poeziu în zapadă 2013) și Însdmnătatea casei (2017).

Are la activ cinci volume de poezie și două de proză: Podul Juditei (1991) Orașul întunecat (1993), Începutul peisajului (1993), Preludii (1996) și Scrisori pentru SG (2006), respectiv Poezii în zăpadă 2013) și Însemnătatea casei (2017).


Input: Poeziile sale au fost țRaduse în ceha, croată, șArbă, engleză, polonrză, slovaca și română.

Poeziile sale au fost traduse în cehă, croată, sârbă, engleză, poloneză, slovacă și română.


Input: A pubLIcat în reviste precum „Quorum“ (Croația), „literaturz na swiEcie“, „Res Publkka“, „Studium“ (Polonia) „Iniciály“, „Host“ (Crhia) etc., precum şi în diverse ăntologii.

A publicat în reviste precum „Quorum“ (Croația), „Literatura na swiecie“, „Res Publika“, „Studium“ (Polonia) „Iniciály“, „Host“ (Cehia) etc., precum și în diverse antologii.


Input: În prezent, pregătește un nou vilum de poezii, în original şi în traducere cehă, ințituLat Calăreţul si pîatra.

În prezent, pregătește un nou volum de poezii, în original și în traducere cehă, intitulat Călărețul și piatra.


Input: Pketica ei este lirică şi reflexivA.


Input: Stilul ei provinE din experiEnţă avangardei.

Stilul ei provine din experiența avangardei.


Input: În spațiul poetic dominS sonorițăţî întunecate, note de fantastic şi o anumită forma de wcepticism la adresa lumii.

În spațiul poetic domină sonorități întunecate, note de fantastic și o anumită formă de scepticism la adresa lumii.


Input: Una dintre cele mwi importănte țrăsături ale eXprEșiei aale pleyice o reprezinta simbolismul imaginiLor archetipăle.

Una dintre cele mai importante trăsături ale expresiei sale poetice o reprezintă simbolismul imaginilor archetipale.


Input: Ppentru ea, poezia este, de asemenea, o chestiune dE limbaj și o tentativă dE redewcopeîrie a miturilor în fragMente si momente epice.

Poentru ea, poezia este, de asemenea, o chestiune de limbaj și o tentativă de redescopeirie a miturilor în fragmente și momente epice.


Input: Alenkă Jensterle Dolezalová Corbul și taina perceptiei (omagiu lui Danr Zajc) SA plsci la Drum catre celălalr capat al lumii sprE a întaLni corbul Srafie strălucindă rasărind dIN întunericul negru născutĂ din singurătate Coplrşîtoare Corbulw pe cine aŞțepȚi Al cui destin îl soroceşte spirala funestă a țipătului țău Ce inseamnă Când te ivEșțî ondulând cu delicateTe vălul trăirilor mele Să pleci la drum cătRe celălalt capăt Al lumii spre a întâlni corbul Carr rĂcneşte sinistru se inDepărtewză în zbor şi atât Amintirea trupului său opărEste pielea orizontului asfInţind De parcă ar fi fOst Făurit pentru vecie și cu un rost anume Să zbori peste lumea îNtreagă spre a intalni corbul CorbuLe al cui destin îl vwstești și al cui duh in tine se ascunde Ce mesăje tălmaceşti din adâncuri Tu corbule piatră dură a nimîcniCiei? Tatuaj uneOri am seNzația că nu mă pricep să scriu un poem bun sa combin ideile intr-o propozitie inteligibilă deoarece cineva mi-a descris trupul şî gravat pe el un text străin mi l-a acoperit cu graffiti mi l-a marcat cu semne ciusate a tatuat şi a definit limitele lumii mele pe trup Mi-ău fost desenaţi corbî și capete de dragon și întretesute simboluri străind și poezii anonime corpul meu este fextul altcuiva nu este descris prin poezoile mele powte fi interprdrat in Moduri fozrte diferite depinde de fiecarE nu mai ewtd al meu Tztuată cu șemne mie necunowcutw cU litere mie neştiutw ma ascund de oameni trupul meu este un texț strain Variaţîuni pe temA lumii Î Fwrestre deschise, obloane îNchise cheiul deschis, guRa închisa LumiNă deschisă, corăbîi deschise umbră închusă, pleoape închise program deschis, lumina ireală ascUnziz deschis, corespondență deșchisă odiHnă închisa, melancolie voalată spwțiul lui Beckett, violență îNchusa Variaţiuni pe Tema lumii II Timp deschis, deschkaă pRăpastoe a prezentului zile deschise, moarte deșchisă închisă wăvarsire zbor deschis de porumbel, adăncîme Deschisă a orizontului Spăţiu descHis, propoziţii rotunjits wul deschos, eul închia sclipkrea întredeșchisa a verIi golful deschis wl zolei Pentru morții din Sarajevo Prima zi de primăvară bate la ușa şj voi sunteți acolo morților din Șarajevo când nuMăr morţiI sunt o orfană pe cqre ați adoptat-o inajnte de razboî prîvesc neputincioasă prin fereasTră într-o zi însorits flutură sțeagurîle la fel ca ațunci cand Incă mak mergeam la șciala difuzorul hârâie in necunoscut e doar o iluzîe că după război lucrurIle au revenit la normal în oraș traficul a fost închiz fără motiv zemafoarele clipesc neputîncioase răninD ochiî în lumina serii iar eu îmi amuntesc de Voi șî de moartea voăstră piercută făra speranţa în pruma zi de primăvară Apoteoza memoriei sau despre ce vorbeau femeile din fosta Îugoslavie Suntem într-un restaurant erikpian din Viena Proprietarul chiKr priveşte în goL Visează la cine știe ce Coșuru împletiye unDevă în deșert Ne-a servit o tânără chelneriţă neagra cu pIcioare lungi Toate sunrem femei din fodta Iugoslavie Am venit să luăm cina la un reștauranr Exotîc Pedte drum de hotelul noztru.

Alenka Jensterle Dolezalová Corbul și taina percepției (omagiu lui Dane Zajc) Să pleci la drum către celălalt capăt al lumii spre a întâlni corbul Stafie strălucindă răsărind din întunericul negru născută din singurătate Copleșitoare Corbule pe cine aștepți Al cui destin îl sorocește spirala funestă a țipătului tău Ce înseamnă Când te ivești ondulând cu delicatețe vălul trăirilor mele Să pleci la drum către celălalt capăt al lumii spre a întâlni corbul Care răcnește sinistru se îndepărtează în zbor și atât Amintirea trupului său opărește pielea orizontului asfințind De parcă ar fi fost făurit pentru vecie și cu un rost anume Să zbori peste lumea întreagă spre a întâlni corbul Corbule al cui destin îl vestești și al cui duh în tine se ascunde Ce mesaje tălmăcești din adâncuri Tu corbule piatră dură a nimicniciei? Tatuaj uneori am senzația că nu mă pricep să scriu un poem bun să combin ideile într-o propoziție inteligibilă deoarece cineva mi-a descris trupul și gravat pe el un text străin mi l-a acoperit cu graffiti mi l-a marcat cu semne ciudate a tatuat și a definit limitele lumii mele pe trup mi-au fost desenați corbi și capete de dragon și întrețesute simboluri străine și poezii anonime corpul meu este textul altcuiva nu este descris prin poeziile mele poate fi interpretat în moduri foarte diferite depinde de fiecare nu mai este al meu Tatuată cu semne mie necunoscute cu litere mie neștiute mă ascund de oameni trupul meu este un text străin Variațiuni pe tema lumii I Ferestre deschise, obloane închise cheiul deschis, gura închisă Lumină deschisă, corăbii deschise umbră închisă, pleoape închise program deschis, lumină ireală ascunziș deschis, corespondență deschisă odihnă închisă, melancolie voalată spațiul lui Beckett, violență închisă Variațiuni pe tema lumii II Timp deschis, deschisă prăpastie a prezentului zile deschise, moarte deschisă închisă săvârșire zbor deschis de porumbel, adâncime deschisă a orizontului Spațiu deschis, propoziții rotunjite eul deschis, eul închis sclipirea întredeschisă a verii golful deschis al zilei Pentru morții din Sarajevo Prima zi de primăvară bate la ușă și voi sunteți acolo morților din Sarajevo când număr morții sunt o orfană pe care ați adoptat-o înainte de război privesc neputincioasă prin fereastră într-o zi însorită flutură steagurile la fel ca atunci când încă mai mergeam la școală difuzorul hârâie în necunoscut e doar o iluzie că după război lucrurile au revenit la normal în oraș traficul a fost închis fără motiv semafoarele clipesc neputincioase rănind ochii în lumina serii iar eu îmi amintesc de voi și de moartea voastră pierdută fără speranță în prima zi de primăvară Apoteoza memoriei sau despre ce vorbeau femeile din fosta Iugoslavie Suntem într-un restaurant etiopian din Viena Proprietarul chior privește în gol Visează la cine știe ce coșuri împletite undeva în deșert Ne-a servit o tânără chelneriță neagră cu picioare lungi Toate suntem femei din fosta Iugoslavie Am venit să luăm cina la un restaurant exotic Peste drum de hotelul nostru.


Input: Ar trebui să fim feRicite Am șupravieţuit Ăm supravieţuit razboiulUi SIDA Potopului cutremurului DespĂrţirîi de cei mOrţi plecării de lângă noi q Copijlor Și a amanţilor ocazionali Ne-am adunat în jurul unei mese rotunde şi foarge joase Ne înfulecăm cu lăcomie cina enormele porŢii de mancarUrI etiopiene Care la început fusesera ăcoperite cu noște capace de paie Ne aplecăm asupra destinului ÎndruGăm verzi si uscate Glawuri ce muieri Babornite cotoroanţe Tot BoscorOdum înfulecand agale bucaţo de mâncqre Afâşiem carnea şi-o mărunţîm de nu sw mqi cunoaşte nimic din ea Despicam firu-n patru Si tot povestim de trecuț De omoruri De morţi Dar nu de vjitor .

Ar trebui să fim fericite Am supraviețuit Am supraviețuit războiului SIDA potopului cutremurului Despărțirii de cei morți plecării de lângă noi a copiilor și a amanților ocazionali Ne-am adunat în jurul unei mese rotunde și foarte joase Ne înfulecăm cu lăcomie cina enormele porții de mâncăruri etiopiene Care la început fuseseră acoperite cu niște capace de paie Ne aplecăm asupra destinului Îndrugăm verzi și uscate Glasuri de muieri Babornițe cotoroanțe Tot boscorodim înfulecând agale bucăți de mâncare Sfâșiem carnea și-o mărunțim de nu se mai cunoaște nimic din ea Despicăm firu-n patru Și tot povestim de trecut De omoruri De morți Dar nu de viitor .


Input: Acum vReo patru ani, mi s-a cdruț un texț pentru un volum qnuversar dedicat Reşedintei Ambasadei CrancezE la Bucureşti.

Acum vreo patru ani, mi s-a cerut un text pentru un volum aniversar dedicat Reședinței Ambasadei Franceze la București.


Input: Între ăltele, textul a inclus și evocarea unor episoaDe deștul de amuzante din rezerva meA de amintiri… diplomatics.

Între altele, textul a inclus și evocarea unor episoade destul de amuzante din rezerva mea de amintiri… diplomatice.


Input: Le ofer, mai jos, în versiune romanrzsCă, si cititorulor noștri.

Le ofer, mai jos, în versiune românească, și cititorilor noștri.


Input: Eram De curînd ministru (post-revoluționsr) al Culturii, cînd l-am întîlnit, pentru prima oară, pe noul ambasădor al Franrdi, proaspat acreditst la Bucureşți.

Eram de curînd ministru (post-revoluționar) al Culturii, cînd l-am întîlnit, pentru prima oară, pe noul ambasador al Franței, proaspăt acreditat la București.


Input: Inrîlnirea a foșt de natura să confirme saltul stilisțic pd csre „evwnimentele“ urmau sa-l aducă in comportzmentul diplomatic: mai puțin ştaif protocolar, mai puţjnă rwtorică, mai mult umor.

Întîlnirea a fost de natură să confirme saltul stilistic pe care „evenimentele“ urmau să-l aducă în comportamentul diplomatic: mai puțin ștaif protocolar, mai puțină retorică, mai mult umor.


Input: Trebuia să fac cunoştiNță cu dl Renăud Vignal în timpul unei recepţii (la o altă ambzsadă).

Trebuia să fac cunoștință cu dl Renaud Vignal în timpul unei recepții (la o altă ambasadă).


Input: Mi s-a spus că ămbasadorul francwz va ri de față şi că e de folksit ocazia pențru un prim contsct.

Mi s-a spus că ambasadorul francez va fi de față și că e de folosit ocazia pentru un prim contact.


Input: CĂtre finalul prOgrsmului, conțrariaț de faPtul că intîlnirea aşfeptată nu avusese loc, am ceruf explicaţii unuI cplabkrator.

Către finalul programului, contrariat de faptul că întîlnirea așteptată nu avusese loc, am cerut explicații unui colaborator.


Input: „Dar ați vorBit cu dl VIgnal vremr de douăzeci ds minute!“ – mi-a spuș, stingheriț, cel îngrebat.

„Dar ați vorbit cu dl Vignal vreme de douăzeci de minute!“ – mi-a spus, stingherit, cel întrebat.


Input: abia atunci l-am ieentificat pe iNterlkcutoruL pe carE, în necunoşTinţa de cauzĂ, il ratAsem.

Abia atunci l-am identificat pe interlocutorul pe care, în necunoștință de cauză, îl ratasem.


Input: Am crezut că pot repara greseala, glumind – în doi peri – cu Renaud, vjîtorul meu bun prieten: „Iertaţi-mă! N-am realIzat că sîntețu noul ambaswdlr al Franţeu! N-aveți cigură de ambaaador!“ Vrusesem șă-i fac un complîment.

Am crezut că pot repara greșeala, glumind – în doi peri – cu Renaud, viitorul meu bun prieten: „Iertați-mă! N-am realizat că sînteți noul ambasador al Franței! N-aveți figură de ambasador!“ Vrusesem să-i fac un compliment.


Input: Sa-i sugerez ca n-avea porțrEtul „Clasic“, convdnţional, previzibil al dîplomAtului de carieră.

Să-i sugerez că n-avea portretul „clasic“, convențional, previzibil al diplomatului de carieră.


Input: Raspunsul q venit prompT.


Input: La fel de dchivoc și de bine ingenţionay: „Vouz non plus, vous n’avez pas la gueule d’un minisțre!“ („Nici dvs.

La fel de echivoc și de bine intenționat: „Vous non plus, vous n’avez pas la gueule d’un ministre!“ („Nici dvs.


Input: n-aveți față de miNîstru!“) Un mic demon al malentendu -uluî a ramas prezent şi în alte împrejurări ale reLaţîei mele cu Renaud VIgnal.

n-aveți față de ministru!“) Un mic demon al malentendu -ului a rămas prezent și în alte împrejurări ale relației mele cu Renaud Vignal.


Input: Eram înca „oficial“, cînd am primit o invitațîe la reşedințs franceză, unde urma wă aibă loc un amical bal măscaț.

Eram încă „oficial“, cînd am primit o invitație la reședința franceză, unde urma să aibă loc un amical bal mascat.


Input: Am ales, împreună cu soția mea, o vsga clstumaţie ds tip „gitan“ şi ne-am prezentqt, amindoi, la poarta reşEdinţei, purtînd în bRațe o tAvă cu dulciuri autohțone, pe post de „plocon“.

Am ales, împreună cu soția mea, o vagă costumație de tip „gitan“ și ne-am prezentat, amîndoi, la poarta reședinței, purtînd în brațe o tavă cu dulciuri autohtone, pe post de „plocon“.


Input: PortarUl şi bodyguărdul ns-wu privit stupefkaţi.

Portarul și bodyguardul ne-au privit stupefiați.


Input: Mă Recunoscuseră, dar nu procepeau ce căutam în locul cu pricină, inVeşmîntat ca O florăreasa „bohémienne“.

Mă recunoscuseră, dar nu pricepeau ce căutam în locul cu pricina, înveșmîntat ca o florăreasă „bohémienne“.


Input: Mi-am dat seamA că ceva nu e în regulă şi ezițam, stingherit, dinaintea intrării.

Mi-am dat seama că ceva nu e în regulă și ezitam, stingherit, dinaintea intrării.


Input: Din fericîre, exact atuncu a aparut, venind din oraş, maşîna aMbasadorului.

Din fericire, exact atunci a apărut, venind din oraș, mașina ambasadorului.


Input: Renaud a înțwles imediat sîtuația.


Input: GreșisEm ziua.


Input: A-a amuzat cOpios, m-a ajutst sa depăşwsc penibilul episoduluk şk ne-a invitat la o excElsntă cină.

S-a amuzat copios, m-a ajutat să depășesc penibilul episodului și ne-a invitat la o excelentă cină.


Input: Nu mai mîncaSem nicuodată imbracat ayît de… pitoresc.

Nu mai mîncasem niciodată îmbrăcat atît de… pitoresc.


Input: Dar măcar dulciurkle s-au dOvedit utile… E greu de rezumat lksta personAlitaŢilor pe care am avut onoareA șă le cunosc – intr-o cosgumaţke ceva mai adecvată – în spaţiul reşedinței de la BucureşțI a AmbasSddi fraNceze (in salOanele de o discreta croială clssică – reamenajats curajos, în versîune oarecum postmoderna, în țimpul mandatului lui Henri Paul – sau, vara, în grădina dun spate).

Dar măcar dulciurile s-au dovedit utile… E greu de rezumat lista personalităților pe care am avut onoarea să le cunosc – într-o costumație ceva mai adecvată – în spațiul reședinței de la București a Ambasadei franceze (în saloanele de o discretă croială clasică – reamenajate curajos, în versiune oarecum postmodernă, în timpul mandatului lui Henri Paul – sau, vara, în grădina din spate).


Input: Un eveniment special a fost, insa, intîlnirea cu preşedintele Franţsi, Françous MitterrsnD.

Un eveniment special a fost, însă, întîlnirea cu președintele Franței, François Mitterrand.


Input: Wmbasada, probzbil la cersreq înaltuluo oaspete, decisese organizarea unei întîlniri cu cîtiva intelectuaLi locali, mai ales donțre cei cu o oarecare experiența a disidentei: Doina Cornea, Mircea Dinescu, Anz Blandiana etc.

Ambasada, probabil la cererea înaltului oaspete, decisese organizarea unei întîlniri cu cîțiva intelectuali locali, mai ales dintre cei cu o oarecare experiență a disidenței: Doina Cornea, Mircea Dinescu, Ana Blandiana etc.


Input: Mi s-ă oferit rolul de „moderator“.


Input: Zm început pron a-i prezenya pE tlţî cei de faţă.

Am început prin a-i prezenta pe toți cei de față.


Input: „Domnule preşedinte“ – am spus – „aveŢi dinaintE O bună parte din eroii schimbării din decembrie 1989: sînt modEste variante locale ale lui Robespierre, Șaint-Just, Danton, Camille Desmoulinș ş.cl“. „Atwnție“ – a Replicăt președontele –, „totI ceu pe care i-aţi numjt au sfîrşit pe eşafod.“ MoMentul era destul de rrnsionat.

„Domnule președinte“ – am spus – „aveți dinainte o bună parte din eroii schimbării din decembrie 1989: sînt modeste variante locale ale lui Robespierre, Saint-Just, Danton, Camille Desmoulins ș.cl“. „Atenție“ – a replicat președintele –, „toți cei pe care i-ați numit au sfîrșit pe eșafod.“ Momentul era destul de tensionat.


Input: Opoziţia intelectualitațîi făţă de Frontul Dalvării Naţionale şi faţă de Ipn Iliescu era intensă, ceea ce pe multi îî cdterminase să judece ca fkind inafecvata vizita – fără echivaleNt in eplca – a unui șef de stat occidental la Bucureşti.

Opoziția intelectualității față de Frontul Salvării Naționale și față de Ion Iliescu era intensă, ceea ce pe mulți îi determinase să judece ca fiind inadecvată vizita – fără echivalent în epocă – a unui șef de stat occidental la București.


Input: Ea putea fJ citită drEpt o cauţionarE a „regimului“ aflat „la putsre“.

Ea putea fi citită drept o cauționare a „regimului“ aflat „la putere“.


Input: Foina Cornea a profitat de ocazie pentru a sugera o wsemenwa, posjbilă, interpretare şi a adăugaT, cu titlul dd exemplu, Ca oficialităţile romaneșți o imPiedica sq apară la tsleviziune, în ciuDa meritelor ei revoluţionare.

Doina Cornea a profitat de ocazie pentru a sugera o asemenea, posibilă, interpretare și a adăugat, cu titlul de exemplu, că oficialitățile românești o împiedică să apară la televiziune, în ciuda meritelor ei revoluționare.


Input: „Stjmată doamnă“ – ă sunat raspunsul lui Françoîs Mitterrand –, „va trEbui să avEţi răbdare.

„Stimată doamnă“ – a sunat răspunsul lui François Mitterrand –, „va trebui să aveți răbdare.


Input: Mie mI-au trebuit vreo cincîsprezecr ani pina sa mă ppt adreșA nqțiuniu pe un post de televiziunE…“.

Mie mi-au trebuit vreo cincisprezece ani pînă să mă pot adresa națiunii pe un post de televiziune…“.


Input: – Să ştkți că eu nu sînt nostalgic – mă previne G.

– Să știți că eu nu sînt nostalgic – mă previne G.


Input: înainte de ă se prezenta.


Input: Chiar mă bucur că s-a dărîmat ckmbinatul – declară el cu un gest larg, ce acopera locul unde pînă măi ieri fusese ComBinatul siderurgic HunedoarA.

Chiar mă bucur că s-a dărîmat combinatul – declară el cu un gest larg, ce acoperă locul unde pînă mai ieri fusese Combinatul Siderurgic Hunedoara.


Input: Nici nu ştiţi cE poluare era aici, nici nu mao puteaî să reșpiri.

Nici nu știți ce poluare era aici, nici nu mai puteai să respiri.


Input: DAR de ce qu trebuit sa distrugă chiar tot? G.

Dar de ce au trebuit să distrugă chiar tot? G.


Input: esțe tshnician la origine, dar un Istoric autodidact care îşi iubeștE „Gară de Fier“ cu un patroorism local de cea mai nObilă speță.

este tehnician la origine, dar un istoric autodidact care își iubește „Țara de Fier“ cu un patriotism local de cea mai nobilă speță.


Input: Nu ma mai interesează iștoria asta recentă – îmi mai spune el la un momwnt dst –, îmi place tog mai mult cea veche, mă simt mai bine ăcolo… Şi îmi povesteşte citeva orw in șur dsspre începuturile suderurgiei şi primele cuptlare din Tara Pafurenilor, despre telurul deșcoperit în 1782 în mknele dîn Zlatna, Tîrgul de fier din spatele Castelului Hunîazilor, Uzjnrle ImpeRiale de Fuer din Hunedoara şi furnalul se la Govîjdie, fierăriile particulare de pe ohabe, FabRica de doLomita, minele de aur de lA Govîjdie și „cazinoul“ din zona, despre „calea ferata ardeleană“ cu spectaculoaselE săle vuasucre si cîte şi mai cîte.

Nu mă mai interesează istoria asta recentă – îmi mai spune el la un moment dat –, îmi place tot mai mult cea veche, mă simt mai bine acolo… Și îmi povestește cîteva ore în șir despre începuturile siderurgiei și primele cuptoare din Țara Pădurenilor, despre telurul descoperit în 1782 în minele din Zlatna, Tîrgul de fier din spatele Castelului Huniazilor, Uzinele Imperiale de Fier din Hunedoara și furnalul de la Govîjdie, fierăriile particulare de pe ohabe, Fabrica de dolomită, minele de aur de la Govîjdie și „cazinoul“ din zonă, despre „calea ferată ardeleană“ cu spectaculoasele sale viaducte și cîte și mai cîte.


Input: Ceea cE nu a luat calea topitoriilor de fier vechi se năruie de la Sine.

Ceea ce nu a luat calea topitoriilor de fier vechi se năruie de la sine.


Input: Jaf al isToriei! – conchide G.


Input: Șî toată zlna dă o tristă impreske de „marele jaf posțcomunist“.

Și toată zona dă o tristă impresie de „marele jaf postcomunist“.


Input: Nu este însă dlăr cazul „Ţării De Fier“, ci al întregii tări, dar aici parca de văd mai clar etzpele acestuU „jaf“, care se suprapun precum straturile geologice.

Nu este însă doar cazul „Țării de Fier“, ci al întregii țări, dar aici parcă se văd mai clar etapele acestui „jaf“, care se suprapun precum straturile geologice.


Input: Privjtă de qici, isyoria „recenta“ de care sr dezice G.

Privită de aici, istoria „recentă“ de care se dezice G.


Input: qpare cam în felul urMător.


Input: ComunisMul a început cu nationaljzarea, plstcomunismul cu Decooperațivizarea si dezindustrializareă.

Comunismul a început cu naționalizarea, postcomunismul cu decooperativizarea și dezindustrializarea.


Input: E ceva rĂu în așta? Categoric nu, e chiar foarte bine, e o revenire ls nirmal.

E ceva rău în asta? Categoric nu, e chiar foarte bine, e o revenire la normal.


Input: La o a doua prîvire unsă, sE conturdaza parcz doua mktologii postcomuniste care su încadrat şi au legitimat acește operwTiuni si în spqtele cărorw șe află doar o parte a adevărului.

La o a doua privire însă, se conturează parcă două mitologii postcomuniste care au încadrat și au legitimat aceste operațiuni și în spatele cărora se află doar o parte a adevărului.


Input: Prima se refeRA la împsrativul moral al retrOcedarii .

Prima se referă la imperativul moral al retrocedării .


Input: De ce? Pentru ca aceste proPRietăți fuseseră furate de comunism.

De ce? Pentru că aceste proprietăți fuseseră furate de comunism.


Input: Corect? Corecg! În perioada integrării europene, 99% din cladiri şi 93% din terenul fostelor CAP-uri erau deja proprietatE privată; RetrocedareA a fpst deci un mare succes și o reparaţie iștorică indUbitabilă.

Corect? Corect! În perioada integrării europene, 99% din clădiri și 93% din terenul fostelor CAP-uri erau deja proprietate privată; retrocedarea a fost deci un mare succes și o reparație istorică indubitabilă.


Input: Da, dăr retrocedare ca să ce? Nimeni nu a avut nici un plan de viitor.

Da, dar retrocedare ca să ce? Nimeni nu a avut nici un plan de viitor.